Номер провадження: 22-ц/813/6233/22 
Справа № 947/25102/21
Головуючий у першій інстанції Коваленко О. Б.
Доповідач Князюк О. В.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.09.2022 року                                                                  м. Одеса
Одеський апеляційний суд у складі колегії:
головуючого Князюка О. В.,
суддів: Заїкіна А.П., Таварткіладзе О.М.,
розглянувши у порядку письмового провадження в залі суду в м. Одеса цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 11.01.2022 року про зупинення провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа – Київська районна адміністрація ОМР як орган опіки та піклування, про визначення способу участі батька у вихованні дитини та спілкуванні з нею,-

ОПИСОВА ЧАСТИНА

У провадженні Київського районного суду м. Одеси знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа – Київська районна адміністрація ОМР як орган опіки та піклування, про визначення способу участі батька у вихованні дитини та спілкуванні з нею.
Відповідачем подано клопотання про зупинення провадження у справі, в якому зазначено наступне.
У провадженні Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області перебуває кримінальна справа № 483/635/21 за обвинуваченням позивача ОСОБА_1 за фактом вчинення кримінального правопорушення щодо відповідача кримінального злочину, передбаченого ч. 1 ст. 127 КК України.
Спільний син позивача і відповідача ОСОБА_3 є свідком у даній кримінальній справі.
Представник позивача адвокат Доніна Л.А. заперечувала проти задоволення клопотання, стверджуючи, що ОСОБА_2 навмисно затягує слухання даної справи через наявність іншої цивільної справи про поділ майна подружжя.
Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 11.01.2022 року заяву про зупинення провадження у справі – задоволено.
Зупинено провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа – Київська районна адміністрація ОМР як орган опіки та піклування, про визначення способу участі батька у вихованні дитини та спілкуванні з нею, до вирішення справи та набрання законної сили судового рішення по справі № 483/635/21 за звинуваченням ОСОБА_1 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 127 КК України.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, 31.01.2022 року ОСОБА_4 подано апеляційну скаргу, відповідно до вимог якої, апелянт просить суд скасувати ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 11.01.2022 року та постановити нове рішення про відмову у задоволенні заяви про зупинення провадження по справі та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Апелянт вважає вказану ухвалу суду незаконною, ухваленою з порушенням норм процесуального права, такою, що підлягає скасуванню.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач вказує, що з мотивами суду першої інстанції не погоджується, адже вважає, що суд необґрунтовано зупинив провадження у справі, порушив засади цивільного судочинства, зокрема верховенства права, пропорційність, диспозитивність, змагальності, розумність строків розгляду справи.
Крім того, апелянт вказує, що судом не було враховано завдання цивільного судочинства – справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушений прав позивача.
Також, позивач зауважує, що кримінальна справа може розглядатися роками, у той час батько з дитиною втратить зв`язок, що може призвести до необоротних наслідків щодо виховання та розвитку особистості дитини.
Інші учасники справи не скористався своїм правом на подачу відзиву на вищезазначену апеляційну скаргу у цій справі у встановлений апеляційним судом строк станом на час її розгляду апеляційним судом.
Однак, в силу вимог ст. 360 ч. 3 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції апеляційним судом.
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 30.08.2022 року вказану цивільну справу було призначено до розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.
Оскільки, в силу вимог ст. 369 ч. 2 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 ч. 1 ст. 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Відповідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено – повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА
Заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Оскаржувана ухвала суду не відповідає зазначеним вимогам закону з огляду на наступне.
Відповідно до п.6 ч.1 ст.251 ЦПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду. 
Згідно з ч.3 ст.210 ЦПК України провадження у справі на стадії її розгляду по суті зупиняється тільки з підстав, встановлених пунктами 1-3 частини першої статті 251 та пунктами 1-3 частини першої статті 252 цього Кодексу. 
Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Верховного Суду України від 01 лютого 2017 року (справа № 643/1155/16-ц) зазначено, що визначаючи наявність підстав за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, визначена у пункті 6 ч.1 ст.251 ЦПК України, застосовується у тому разі, коли в іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду. 
Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. 
Судом встановлено, що на розгляді Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області перебуває кримінальна справа №483/635/21 за обвинуваченням позивача ОСОБА_1 за фактом вчинення відносно відповідача кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 127 КК України («Катування»).
Головним свідком у даному провадженні є спільний син ОСОБА_5 .
Ухвалою Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 21 грудня 2020 року по справі №483/1903/20 позивачу як підозрюваному у кримінальному провадженні заборонено зустрічатись або вести будь-які інші розмови із свідком – ОСОБА_6 .
Суд, дослідивши матеріали справи, надану заяву про зупинення провадження, прийшов до вірного висновку про задоволення про зупинення провадження по справі виходячи з огляду на підстави зазначені в поданому відповідачем клопотанні.
Враховуючи вищевикладене, колегія суду приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції є законною і обґрунтованою, постановлено з дотриманням вимог матеріального і процесуального права, підстав для її скасування не вбачається.
Відповідно до статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Інші доводи апеляційної скарги не можуть свідчити про порушення норм права при постановленні оскаржуваної ухвали, оскільки фактично стосуються незгоди сторони відповідача з ухваленим рішенням.
Також, колегія суддів звертає увагу на те, що у зв`язку з недостатньою кількістю суддів (з 2013 року кількість суддів в цивільній палаті зменшилася з 48 до 16), щодо яких здійснюється автоматизований розподіл справ (без урахування тих суддів, які хворіють, перебувають у відрядженні, знаходяться у відпустці і т.п.) навантаження на суддів виходить за межі фізичних можливостей.
В пункті 1.6. Європейської хартії про статус суддів (Рада Європи, 1998 р.) з урахуванням положень статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом» зазначено, що на державу покладається обов`язок забезпечувати суддів - всіма засобами, необхідними для належного виконання їхніх завдань, і зокрема, для розгляду справ в межах розумного періоду часу.
У пункті 33, 35 Рекомендації CM/Rec (2010) 12 Комітету Міністрів Ради Європи державам - членам щодо суддів: незалежність, ефективність та обов`язки, ухваленою Комітетом Міністрів Ради Європи 17 листопада 2010 року, підкреслено, що кожна держава повинна виділяти судам достатньо ресурсів, приміщень та устаткування, щоб вони могли функціонувати відповідно до стандартів, викладених у ст.6 Конвенції, а також щоб судді могли ефективно працювати.
У судах має працювати достатня кількість суддів та кваліфікований допоміжний персонал.
Тому, незабезпечення належного функціонування судової системи через відсутність достатньої кількості суддів, у зв`язку з надмірним навантаженням, унеможливлює розгляд справ у строки, передбачені національним законодавством.
Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали суду без змін.
Понесені заявником судові витрати (судовий збір за подання апеляційної скарги) відшкодуванню не підлягають (ст. 141 ЦПК України).

РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА
На підставі викладеного та керуючись ст. 268, 369, 374, 379, 383, 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд,-
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 –залишити без задоволення.
Ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 11.01.2022 року – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та подальшому оскарженню не підлягає.

Головуючий:                                                                                О. В. Князюк
Судді:                                                          О.М. Таварткіладзе 

А.П. Заїкін