ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5803/22 Справа № 216/4831/21 	  	Суддя у 1-й інстанції - БУТЕНКО М. В. Суддя у 2-й інстанції - Зубакова  В. П.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2022 року                                                                м.Кривий Ріг

Справа № 216/4831/21

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Зубакової В.П.
суддів - Бондар Я.М., Остапенко В.О.
секретар судового засідання - Бадалян Н.О. 

сторони:
позивачка -  ОСОБА_1 ,
відповідачі -  ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши  у  відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження,    відповідно до ч.2 ст.247  ЦПК України без фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, апеляційну  скаргу   відповідачки ОСОБА_3 , від імені та в інтересах якої діє представник ОСОБА_4 , на ухвалу  Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу  Дніпропетровської області від 05 липня 2022 року, яка постановлена суддею Бутенко М.В. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області та повне судове рішення складено 05 липня 2022 року, -
       
В С Т А Н О В И В:

У липні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: Перша Криворізька державна нотаріальна контора Дніпропетровської області, заінтересована особа: Центрально-Міський районний у місті Кривому Розі відділ державної реєстрації актів цивільного стану, про встановлення факту батьківства та визнання права власності на 1/4 частину квартири та 1/2 частину транспортного засобу в порядку спадкування.
В підготовчому судовому засіданні, 05.07.2022 року, представник позивачки ОСОБА_1 - ОСОБА_5 , заявив клопотання про призначення судової молекулярно-генетичної експертизи з метою визначення, чи є ОСОБА_6 біологічним батьком позивачки ОСОБА_1 , на вирішення якої просив поставити наступні запитання: чи є кровне споріднення між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ?; якщо так, то чи є ОСОБА_6 (батько ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ), який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , біологічним батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ?
Проведення експертизи просив доручити ТОВ "Мама Папа".
Витрати по проведенню судової експертизи покласти на позивачку ОСОБА_1 , з можливістю подальшого стягнення з відповідачів.
Зобов`язати відповідачку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з`явитися за викликом експертної установи за першою вимогою та представити експертній установі всі необхідні та відповідні зразки, об`єкти та матеріали.
Ухвалою Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу  Дніпропетровської області від 05 липня 2022 року клопотання представника позивачки ОСОБА_1 - ОСОБА_5 про призначення судово-медичної молекулярно-генетичної експертизи - задоволено.
Призначено по цивільній справі № 216/4831/21 за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: Перша Криворізька державна нотаріальна контора Дніпропетровської області, заінтересована особа: Центрально-Міський районний у місті Кривому Розі відділ державної реєстрації актів цивільного стану, про встановлення факту батьківства та визнання права власності на 1/4 частину квартири та 1/2 частину транспортного засобу в порядку спадкування, судово-медичну молекулярно-генетичну експертизу, проведення якої доручено ТОВ "Мама Папа", ЄДРПОУ 40652411, що знаходиться за адресою: Україна, 01033, місто Київ, вул. Тарасівська, будинок 2/21, дослідження проводити за участю відповідного фахівця з медичної генетики шляхом дослідження ДНК аналізу.
На вирішення експертам поставлено наступне запитання:
чи є кровне споріднення між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ?;
якщо так, то чи є ОСОБА_6 (батько ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ), який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , біологічним батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ?
Попереджено експертів про кримінальну відповідальність за ст. ст. 384, 385 КК України.
Експертизу провести у встановлені п. 1.13 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз строки.
Оплату за проведення експертизи покладено на позивачку  ОСОБА_1 (моб. тел. НОМЕР_1 , моб. тел. представника позивачки ОСОБА_5   НОМЕР_2 ).
Зобов`язано відповідачку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з`явитися за викликом експертної установи за першою вимогою та представити експертній установі всі необхідні та відповідні зразки, об`єкти та матеріали.
Роз`яснено сторонам положення ст. 109 ЦПК України про наслідки ухилення від участі у експертизі, згідно яких у разі ухилення особи, яка бере участь у справі, від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні. У разі ухилення позивача та відповідача від проведення судової молекулярно-генетичної експертизи у справах про визнання батьківства, материнства суд має право постановити ухвалу про примусовий привід на проведення такої експертизи.
Провадження по справі на час проведення судово-медичної молекулярно-генетичної експертизи зупинено.
В апеляційній скарзі відповідачка ОСОБА_3 , від імені та в інтересах якої діє представник ОСОБА_4 , просить скасувати ухвалу суду, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права.
Апеляційна скарга мотивована тим, що судом не було враховано роз`яснення Пленуму Верховного Суду України, викладені у пункті 3 Постанови від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», щодо того, що, при розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до ІНФОРМАЦІЯ_5 , необхідно застосовувати відповідні норми КПШС України, беручи до уваги всі докази, що достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства. Проте, суд першої інстанції безпідставно застосував до правовідносин сторін норми СК України, які їх не регулюють, та не визначився з обставинами, які підлягають доказуванню у даному спорі.
Суд призначив експертизу установі ТОВ "Мама Папа" за відсутності доказів наявності у неї ліцензії на проведення судово-генетичної експертизи. При цьому, зазначає, що проведення експертизи може бути доручено лише державним спеціалізованим установам або конкретному експерту, однак, суд, призначаючи експертизу ТОВ "Мама Папа", яке не є державною установою, не зазначив експерта, який може проводити експертизу та не визначився чи відповідає він вимогам, встановленим Законом України «Про судову експертизу».
Також, зазначає, що суд не визначив обов`язок оплати послуг експерта позивачкою та наслідки їх несплати.
Крім того, зазначає, що зупинення провадження у справі порушує права відповідачки ОСОБА_3 на прийняття спадщини.
Відзив на апеляційну скаргу не подано.
Учасники справи, будучи завчасно належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися, від представника Центрально-Міського районного у місті Кривому Розі відділу державної реєстрації актів цивільного стану надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності, а інші учасники справи про причини своєї неявки суд не повідомили, що (у відповідності до ч.2 ст. 372 ЦПК України) не перешкоджає розглядові справи.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвалу суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.  
Задовольняючи клопотання представника позивачки ОСОБА_1 - ОСОБА_5 про призначення судово-медичної молекулярно-генетичної експертизи, суд першої інстанції керувався ст.103 ЦПК України та виходив з того, що позиція позивачки щодо її кровної спорідненості із ОСОБА_6 (батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ), який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , може бути підтверджена або спростована висновком експерта.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду, так як їх суд першої інстанції дійшов на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилались, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтвердженими тими доказами, які були досліджені судом.
Згідно з ч. 2 ст.102 ЦПК України предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань.
Відповідно до ст.103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.
Отже, судова експертиза призначається у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.
Пленум Верховного суду України, в Постанові № 5 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду», а саме в п. 17 роз`яснив, що при вирішенні питання про призначення експертизи суди повинні керуватися статтями 143-150 ЦПК (в попередній редакції), Законом України від 25 лютого 1994 року N 4038-XII "Про судову експертизу", Інструкцією про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 8 жовтня 1998 року N 53/5, разом з Науково-методичними рекомендаціями з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень. Відтак, при ухваленні рішення щодо призначення судової експертизи в справі суд, з метою правильного та оперативного виконання судового рішення, повинен керуватися положеннями діючого, на момент вчинення відповідної процесуальної дії, законодавства, з обов`язковим врахуванням додаткових інструкцій, роз`яснень, правил, які регулюють відповідне питання.
Відповідно до ст.1 Закону України «Про судову експертизу», судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні органів досудового розслідування чи суду.
Висновок експерта є одним із видів доказів і має відповідати критеріям належності і допустимості доказів. Тому, розглядаючи клопотання про призначення експертизи, суд має його задовольнити саме у випадку, якщо обставини, про з`ясування яких заявлене клопотання, мають значення для справи та якщо їх з`ясування потребує спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо та лише для встановлення даних, які входять в предмет доказування у справі.
Як вбачається з матеріалів справи, предметом позовних вимог ОСОБА_1 є встановлення факту батьківства та визнання права власності в порядку спадкування.
Доведення або спростування факту кровного споріднення здійснюється сторонами за принципом змагальності у цивільному судочинстві, відповідно до якого кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ст. 12 ЦПК України).
Разом із тим, відповідно до принципу змагальності, суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, серед іншого, роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій;  сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.  Ці дані встановлюються такими засобами:  1) письмовими, речовими і електронними доказами;  2) висновками експертів;  3) показаннями свідків (ст. 76 ЦПК України).
У пункті 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня   2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що при розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до ІНФОРМАЦІЯ_5 , необхідно застосовувати відповідні норми КпШС України, беручи до уваги всі докази, що достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства, в їх сукупності, зокрема, спільне проживання й ведення спільного господарства відповідачем та матір`ю дитини до її народження, спільне виховання або утримання ними дитини.
Вказане також узгоджується з правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду України від 25 лютого 2015 року у справі № 6-20цс15, згідно з якою, оскільки підстави для визнання батьківства за рішенням суду, зазначені у статті 128 СК України, істотно відрізняються від підстав його встановлення, передбачених у статті 53 КпШС України, при вирішенні питання про те, якою нормою необхідно керуватися при розгляді справ цієї категорії, слід виходити з дати народження дитини. При розгляді справ  про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до ІНФОРМАЦІЯ_5 , необхідно застосовувати відповідні норми КпШС України, беручи до уваги усі докази, що достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства, в їх сукупності, зокрема, спільне проживання й ведення спільного господарства відповідачем та матір`ю дитини до її народження, спільне виховання або утримання ними дитини. Справи про визнання батьківства щодо дитини, яка народилася не раніше 01 січня 2004 року, суд має вирішувати, зокрема, відповідно до статті 128 СК України, на підставі будь-яких доказів, що засвідчують походження дитини від певної особи й зібрані з дотриманням норм цивільно-процесуального законодавства.
Статтею 53 КпШС України встановлено, що у разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків, батьківство може бути встановлене в судовому порядку за заявою одного з батьків або опікуна (піклувальника) дитини, особи, на утриманні якої знаходиться дитина, а також самої дитини після досягнення нею повноліття.
При встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання, та ведення спільного господарства матір`ю дитини і відповідачем до народження дитини або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.
Таким чином, при розгляді цієї справи при встановленні судом батьківства враховуються (але не виключно) обставини спільного проживання і ведення спільного господарства матір`ю дитини і батьком або спільне виховання чи утримання ними дитини, а також докази, що з достовірністю підтверджують визнання батьківства.
Підставою для встановлення батьківства є належні і достатні відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України.
Разом з тим, частина третя статті 53 КпШС України та положення ЦПК України не обмежують коло доказів, які можуть бути взяті судом до уваги, що з достовірністю підтверджують батьківство.
Отже, встановлення обставин походження дитини може бути встановлено судом на підставі будь-яких доказів, що надані сторонами у справі.
Правові висновки щодо переважного доказового значення судово-медичної (молекулярно-генетичної) експертизи для категоричного висновку про визнання батьківства висловлені, зокрема, в постановах Верховного Суду № 592/4443/17 від 18.03.2020 року та № 201/11183/16-ц від 06.05.2020 року.
У рішенні «Калачова проти Російської Федерації» (№ 3451/05, § 34, від 07 травня 2009 року Європейський суд з прав людини зауважив, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства.
З огляду на викладене, враховуючи предмет позову ОСОБА_1 , суд першої інстанції обґрунтовано вважав, що існують підстави для задоволення клопотання позивачки про призначення судової молекулярно-генетичної експертизи, й доводи апеляційної скарги в цій частині є безпідставними.
За приписами статті 104 ЦПК України, про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.
Так, перелік суб`єктів судово-експертної діяльності визначається ст. 7 Закону України «Про судову експертизу». Зокрема, судово-експертну діяльність здійснюють державні спеціалізовані установи, їх територіальні філії, експертні установи комунальної форми власності, а також судові експерти, які не є працівниками зазначених установ, та інші фахівці (експерти) з відповідних галузей знань у порядку та на умовах, визначених цим Законом.
Частина друга вказаної статті визначає вичерпний перелік державних спеціалізованих установ, що знаходяться у підпорядкуванні відповідних центральних органів виконавчої влади.
До державних спеціалізованих установ належать: науково-дослідні установи судових експертиз Міністерства юстиції України; науково-дослідні установи судових експертиз, судово-медичні та судово-психіатричні установи Міністерства охорони здоров`я України; експертні служби Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства оборони України, Служби безпеки України та Державної прикордонної служби України.
Виключно державними спеціалізованими установами здійснюється судово-експертна діяльність, пов`язана з проведенням криміналістичних, судово-медичних і судово-психіатричних експертиз.
Отже, судова молекулярно-генетична експертиза не відноситься до виду експертиз, проведення яких за законом може бути здійснено виключно державними спеціалізованими установами, а тому її проведення може бути доручене судовим експертам (фахівцям) не державних спеціалізованих установ.
При цьому, ст. 7 Закону України «Про судову експертизу» передбачає здійснення судово-експертної діяльності також і судовими експертами, які не є працівниками зазначених установ, та іншими фахівцями (експертами) з відповідних галузей знань у порядку та на умовах, визначених цим Законом.
Позивачка проведення експертизи просила доручити експертам Медико-генетичного центру Товариства з обмеженою відповідальністю «Мама Папа» (01033, м. Київ, вул. Тарасівська, 21, Код ЄДРПОУ 40652411).
З відкритих джерел установлено, що діяльність ТОВ «Мама Папа» (01033, м. Київ, вул. Тарасівська, 21, Код ЄДРПОУ 40652411) з медичної практики лінцензійована Міністерством охорони здоров`я України на підставі рішення № 1168 від 03.11.2016 року.
На підставі викладеного, зважаючи на те, що проведення призначеної оскаржуваною ухвалою суду експертизи є необхідним у цій справі, вказаний вид експертизи щодо встановлення кровного споріднення між сестрами, проводиться не всіма експертними установами, суд першої інстанції визначив експертну установу в м. Києві, а саме ТОВ «МАМА ПАПА», яка має можливість та проводить такі види досліджень.
Зі свого боку, відповідачка ОСОБА_3 не надала доказів того, що є інші установи, зокрема з числа державних спеціалізованих установ, які проводять таку експертизу, а також, що експерти визначеної судом установи для проведення цієї експертизи не мають відповідної кваліфікації, спеціалізації, підготовки, у зв`язку з чим колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги в цій частині.
Доводи апеляційної скарги про те, що суд не визначив обов`язок оплати послуг експерта позивачкою та наслідки їх несплати, є надуманими та спростовуються змістом оскаржуваної ухвали суду.
Доводи апеляційної скарги про те, що зупинення провадження у справі порушує права відповідачки ОСОБА_3 на прийняття спадщини, колегією суддів не приймаються, оскільки предметом даного спору, окрім встановлення батьківства, є й визнання права власності в порядку спадкування, а тому лише за наслідками розгляду по суті даного спору буде остаточно визначено коло спадкоємців ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 , у зв`язку з чим зупинення провадження у цій справі не суперечить вимогам розумності, справедливості та доцільності.
За вказаних обставин, відсутні підстави для скасування оскаржуваної ухвали суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому відповідно до вимог ст. 375 ЦПК України апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції залишенню без змін.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу відповідачки ОСОБА_3 , від імені та в інтересах якої діє представник ОСОБА_4 , - залишити без задоволення.
Ухвалу Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу  Дніпропетровської області від 05 липня 2022 року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 27 вересня 2022 року.

Головуючий: 

Судді: