П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

16 листопада 2022 р.	м.Одеса	Справа № 420/3134/22	
Головуючий в 1 інстанції: Тарасишина О.М.
          
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду 
у складі: головуючої судді – Зуєвої Л.Є.,
суддів: Коваля М.П., Кравця О.О.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 20 травня              2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність щодо невиплати індексації грошового забезпечення в повному розмірі та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2022 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача та просив визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо застосування квітня 2016 року, як місяця за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 в період з 25.04.2016 року по 28.02.2018 року включно;
- стягнути з військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 25.04.2016 року по 28.02.2018 року включно із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення – січень 2008 року в сумі  71664,13 грн. із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до п. 2 «Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 року № 44, з урахуванням раніше виплачених сум;
- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.03.2018 року по 15.03.2019 року включно із застосуванням щомісячної фіксованої індексації 4463,15 грн. відповідно до абз. 4, 6 п. 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від                17.07.2003 року № 1078;
- стягнути з військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 щомісячну фіксовану індексацію грошового забезпечення 4463,15 грн. за період з               01.03.2018 року по 15.03.2019 року включно в сумі 55717,39 грн., відповідно до абз. 4, 6 п. 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078 із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до пункту 2 «Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями поліцейськими та особами рядового начальницького складу», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 року № 44, з урахуванням раніше виплачених сум;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 подати звіт про виконання судового рішення.
В обґрунтування позову зазначалось, що за період проходження ОСОБА_1 військової служби у Військовій частині НОМЕР_1 індексація грошового забезпечення йому не була нарахована та виплачена в повному обсязі, зокрема відповідачем було невірно визначено базовий місяць при розрахунку індексації грошового забезпечення, що порушило права та законні інтереси позивача.  
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 20 травня 2022 року, ухвалене в порядку письмового провадження у м. Одеса позов задоволено частково. 
Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати ОСОБА_1 в повному розмірі індексації грошового забезпечення за період з 25.04.2016р. по 28.02.2018 р. включно із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року.
Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 25.04.2016р. по 28.02.2018р.   включно із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року.
Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати ОСОБА_1 в повному розмірі індексації грошового забезпечення позивачу за період з 01.03.2018р. по 15.03.2019р. включно відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого     постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 р.  №1078.
Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.03.2018 р. по 15.03.2019 р. із застосуванням березня 2018 року, як місяця з якого починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця) та урахуванням абзаців 4, 6 пункту 5 "Порядку проведення індексації грошових доходів населення", затвердженого     постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 р. №1078, з урахуванням раніше виплачених сум індексації.
В решті позовних вимог – відмовлено.
Не погоджуючись з таким рішенням, Військова частина НОМЕР_1 надала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю. 
Доводами апеляційної скарги зазначено, що відповідачем було здійснено нарахування та виплату індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 повністю та відповідно до вимог чинного законодавства. Апелянт стверджує, що розрахунок індексації, в тому числі й визначення базового місяця є дискреційним повноваженням суб`єкта владних повноважень, тому визначаючи базовий місяць, суд без достатніх на те правових підстав втрутився у дискреційні повноваження відповідача. 
Позивачем відзив на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції  не надано.
Відповідно до ч. 8 ст. 262 КАС України при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їхні усні пояснення. Судові дебати не проводяться. 
Згідно з ч.1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: 1) відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю;                  2) неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання; 3) подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів  дійшла наступних висновків.
Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 у період з 25.04.2016-15.03.2019 рр. проходив службу у Військовій частині НОМЕР_1 .
04.05.2020 року ОСОБА_1 звернувся до Військової частини НОМЕР_1 із заявою, в якій просив виплатити індексацію грошового забезпечення, але відповідь на вказану заяву надано не було.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 28.10.2020 року у справі № 420/7310/20 визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за час проходження військової служби у Збройних силах України у військовій частині НОМЕР_1 в період з 25.04.2016 року по 15.03.2019 року.
Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 провести ОСОБА_1 перерахунок та виплатити індексацію грошового забезпечення за час проходження військової служби у Збройних силах України у військовій частині НОМЕР_1 в період з 25.04.2016 року по 15.03.2019 року включно. 
Військовою частиною НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 було виплачено індексацію грошового забезпечення за період з 25.04.2016-28.02.2018 із застосуванням базового місяця – квітень 2016 року у сумі 2  951, 43 грн.
За період з 01.03.2018-15.03.2019 рр. відповідачем на користь ОСОБА_1 було виплачено індексацію грошового забезпечення у розмірі - 273, 97 грн. 
Вважаючи такі дії Військової частини НОМЕР_1 протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Приймаючи рішення, суд першої інстанції виходив з того, що при розрахунку індексації грошового забезпечення позивачу за період з 25.04.2016-28.02.2018 рр. відповідач повинен був застосувати базовий місяць не квітень 2016 року, а січень 2008 року. Крім того, суд вважав, що відповідач у межах спірних правовідносин не врахував тієї обставини, що у березні 2018 року відбулося підвищення доходу позивача.
Водночас, суд не задовольнив вимогу позивача здійснити нарахування індексації у конкретній сумі з огляду на те, що таке нарахування належить до безпосередніх         повноважень відповідача як роботодавця. Також суд прийшов до висновку про передчасність вимог позивача про компенсацію сум податку з доходів фізичних осіб, оскільки такий обов`язок виникає лише одночасно з виплатою індексації, що у даному випадку                  відсутнє. 
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених статтею 308 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.
В апеляційній скарзі одним із доводів  апелянта є питання закриття провадження у справі, оскільки аналогічні правові відносини вже   розглядались судом у справі                         № 420/7310/20 та рішення суду з цього питання набрало законної сили.
Однак, дослідивши предмет  та підстави адміністративного позову у справі                       № 420/7310/20 судом встановлено, що предметом дослідження було наявність права у ОСОБА_1 на  нарахування та виплату індексації грошового забезпечення, однак судом під час розгляду справи не досліджувалось  питання механізму розрахунку індексації грошового забезпечення. При цьому, у рішенні суду у справі № 420/7310/20 зазначається, що порушення прав позивача щодо застосування базового місяця  не відбулось, а тому такі позовні вимоги є передчасними.
Отже, у цій справі є відмінними обставини, за яких виникли спірні правовідносини та відповідно підстави позову, тому доводи апеляційної скарги, що позивач звернувся до суду з тотожними позовними вимогами є безпідставними та не приймаються судом апеляційної інстанції. 
Частиною 1 статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» передбачено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.
Відповідно до статей 1, 2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами.
У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.
Згідно зі статтею 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.
Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.
Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначено Законом України «Про індексацію грошових доходів населення», відповідно до статті 1 якого індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення трудових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодувати подорожчання споживчих товарів і послуг.
Відповідно до статті 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, в тому числі оплата праці (грошове забезпечення).
Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.
Статтею 4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» передбачено, що індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.
Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону.
Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті.
Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих                цін.
Відповідно до статті 6 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» у разі якщо грошові доходи населення підвищено з урахуванням прогнозного рівня інфляції випереджаючим шляхом, при визначенні обсягу підвищення грошових доходів у зв`язку із індексацією враховується рівень такого підвищення у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
У разі виникнення обставин, передбачених статтею 4 цього Закону грошові доходи населення визначаються як результат добутку розміру доходу, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму для відповідних соціальних і демографічних груп населення, та величини індексу споживчих цін.
Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.
Правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення регулюються Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003р. № 1078 (далі – Порядок № 1078) відповідно до пункту 1-1 якого обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з березня 2003 року - місяця опублікування Закону України Про внесення змін до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» від 06.02.2003 р. № 491 -IV.
Відповідно до п.2 Порядку № 1078 індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.
Відповідно до абзацу 3 пункту 10-1 Порядку № 1078, обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації заробітної плати новоприйнятих працівників здійснюється з місяця прийняття працівника на роботу (в редакції чинній до 01 грудня 2015 року). Для працівників, яких переведено на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі або організації, а також переведено на роботу на інше підприємство, в установу або організацію або в іншу місцевість, та у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці у разі продовження такими працівниками роботи сума індексації зберігається, якщо сума збільшення заробітної плати менша, ніж сума індексації, яка повинна нараховуватися за відповідний місяць. У разі коли сума збільшення заробітної плати більша, ніж сума індексації, яка повинна нараховуватися за відповідний місяць, такий місяць вважається базовим під час обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації( п.10-2 Порядку № 1078).
Абзац пункту 10-1 Порядку № 1078 застосований в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 13 червня 2012 року № 526, яка була чинна до 01 грудня 2015 року, тобто на час прийняття позивача на службу.
Після 01 грудня 2015 року до Порядку № 1078 внесено зміни та, зокрема, змінено редакцію пункту 10-2, згідно з яким змінилися правила індексації оплати праці (грошового забезпечення) для працівників.
За новим правилом обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації, починаючи з грудня 2015 року, здійснюється не індивідуально для кожного працівника в залежності від прийняття його на роботу або зростання його доплат та надбавок, а від моменту останнього перегляду тарифної ставки (окладу) за посадою, яку займає             працівник.
На підставі пункту 5 Порядку № 1078 у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.
Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.
Сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу.
Відповідно до пункту 3 Постанови Кабінету Міністрів № 1013 від 09.12.2015 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» міністрам, керівникам інших центральних органів виконавчої влади, головам обласних, Київської міської державних адміністрацій та інших державних органів у межах передбачених коштів державного бюджету, місцевих бюджетів та власних коштів вжити заходів для підвищення з 1 грудня 2015 р. розмірів посадових окладів (тарифних ставок, ставок заробітної плати), перегляду розмірів надбавок, доплат, премій, спрямувавши на зазначені цілі всі виплати, пов`язані з сумою індексації, яка склалась у грудні 2015 р., з тим, щоб розмір підвищення всіх складових заробітної плати у сумарному виразі для кожного працівника у грудні 2015 р. перевищив суму індексації, яку йому повинні були виплатити у грудні 2015 року.
Постановою Кабінету Міністрів України № 1294 від 07.11.2007 р. «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», яка набрала чинності з 01.01.2008 р. та діяла на час виникнення спірних правовідносин, було встановлено в тому числі схему посадових окладів осіб рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом.
Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, судом встановлено, що на підприємства, установи, організації незалежно від форм власності покладається обов`язок проводити індексацію заробітної плати у разі перевищення величини індексу споживчих цін встановленого порогу індексації.
Слід зазначити, що індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій щодо оплати праці та відповідно до вимог чинного законодавства України, проведення індексації, у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією), є обов`язком для всіх юридичних осіб-роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.
Як вбачається із довідки-розрахунок № 3 індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 базовим місяцем для індексації доходу позивача за період квітень 2016-лютий 2018 рр. відповідач обрав квітень 2016 року, однак у даному випадку таким місяцем повинен бути січень 2008 року як місяць в якому було підвищено посадові оклади військовослужбовцям.
Отже, суд апеляційної інстанції вважає правильним та обґрунтованим висновок суду першої інстанції, що виплата позивачу індексації грошового забезпечення за період з 25.04.2016-28.02.2018 рр. без застосування базового місяця – січень 2008 року є протиправною. 
Щодо доводів апелянта про неможливість зобов`язати відповідача застосувати для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення базового місяця, оскільки це є дискреційними  повноваження, колегія суддів зазначає, що  повноваження державних органів стосовно визначення базового місяця індексації грошового забезпечення не є дискреційними, оскільки законодавцем установлено один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень - проведення індексації грошових доходів у разі перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, встановленого в розмірі 103 відсотки.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду від 20 квітня 2022 року у справі № 420/3593/20 та від               09 червня 2022 року у справі № 600/524/21-а. 
Стосовно індексації позивачу грошового забезпечення у період з 01.03.2018 по 15.03.2019 р., враховуючи правові висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 09.06.2022 р. у справі № 600/524/21-а, апеляційний звертає увагу на те, що Закон України «Про індексацію грошових доходів населення» та Порядок №1078 у період існування спірних правовідносин (з 01 березня 2018 року по 26 лютого 2019 р.) не містили в собі такого поняття як «фіксована сума індексації». Зазначений термін використовувався у додатку 4 «Приклад проведення індексації у разі підвищення грошових доходів» до Порядку, однак лише у редакції, що діяла до 15 грудня 2015 року.
Тобто, вимоги ОСОБА_1 про застосування щомісячної фіксованої індексації ґрунтуються на положеннях Порядку № 1078 у редакції, яка не діяла на час виникнення спірних правовідносин.
До того ж, колегія суддів враховуючи приписи наведеної вище норми абз.2 п.5 Порядку № 1078 звертає увагу, що обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.
Водночас, відповідно до офіційних даних, що містяться на сайті Державної служби статистики України, з квітня 2018 року по грудень 2018 року індекс споживчих цін не перевищував 103 %, на що суд першої інстанції уваги не звернув. 
Лише у жовтні 2018 року поріг індексації 103% (100,8 % * 100,0 % * 100,0 % * 99,3% * 100,0 % * 101,9 % * 101,7 % * 100) було перевищено, отже у позивача виникає право на індексацію заробітної плати. При цьому, оскільки індекс інфляції за жовтень 2018 року опубліковано у листопаді 2018 року, то індексацію необхідно було проводити з грудня 2018 року.
Відтак, в цьому випадку відсутні передбачені законом підстави для індексації грошового забезпечення позивача за період з 01.03.2018 по листопад 2018 рр.
Отже, грошове забезпечення позивача за період з березня 2018 р. по листопад 2018 р. не підлягало індексації.
При цьому, виходячи з приведених вище правових норм, апеляційний суд враховує, що нарахування індексації за період з березня 2018 року (та в даному випадку по 15.03.2019 р.) здійснюється із застосуванням базового місяця березень 2018 року.
Водночас апеляційний суд враховує, що відповідно до абзаців 3, 4, 5 пункту 5 Порядку № 1078 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2018 № 141) сума індексації у місяці підвищення грошових доходів, зазначених у абзаці першому цього пункту, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу. Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу. У разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру.
Таким чином, для правовідносин, пов`язаних з нарахуванням індексації, визначальним є також факт підвищення саме грошового доходу, а не лише тарифних ставок (окладів).
Подібна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 19.05.2022 у справі № 380/11404/21.
Як вбачається з довідки-розрахунок № 3 (а.с. 107) з 01 березня 2018 року у зв`язку зі збільшенням посадових окладів військовослужбовців індексація грошового забезпечення здійснювалася із врахуванням базового місяця – березень 2018 року. 
Судом апеляційної інстанції на підставі довідки про виплату індексації грошового забезпечення та довідки розрахунок № 3 (а.с. 68, 69) також встановлено, що відповідачем у грудні 2018, січні 2019, березні 2019 році було нараховано та виплачено ОСОБА_1 суму поточної індексації з урахуванням базового місяця березень 2018 року. При цьому матеріали справи не містять відомостей, що у спірному періоді окрім як 01 березня 2018 року грошовий дохід позивача чи посадовий оклад переглядався та був змінений. 
Обґрунтованих доводів, які б вказували на те, що розмір індексації грошового забезпечення позивача за період з березня 2018р. по 15.03.2019 р. був розрахований неправильно, позивач не навів.
Враховуючи вищезазначене, суд апеляційної інстанції вважає, що дії відповідача щодо виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення у період з 01.03.2018 р. по 15.03.2019 р. відповідають нормам чинного законодавства, тому рішення суду першої інстанції в  частині визнання  протиправною бездіяльність  щодо невиплати   в повному розмірі індексації грошового забезпечення позивачу за період з 01.03.2018р. по 15.03.2019р. включно відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого   постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 р. №1078 та  зобов`язання   нарахувати і виплатити індексацію грошового забезпечення за період з 01.03.2018 р. по 15.03.2019 р. із застосуванням березня 2018 року є помилковим та у цій частині рішення суду підлягає скасуванню, з прийняттям нового рішення про відмову в задоволенні позову в цій частині.   
Відповідно до п.1, 4 ч.1 ст. 317 КАС України передбачено, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. 
Керуючись  ст. ст. 262, 263, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, –
ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 – задовольнити частково. 
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 20 травня 2022 року в частині задоволення  позовних вимог щодо визнання протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати ОСОБА_1 в повному розмірі індексації грошового забезпечення позивачу за період з 01.03.2018р. по 15.03.2019р. включно відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого   постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 р. №1078 та зобов`язання Військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.03.2018 р. по 15.03.2019 р. із застосуванням березня 2018 року, як місяця з якого починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця) та урахуванням абзаців 4, 6 пункту 5 "Порядку проведення індексації грошових доходів населення", затвердженого   постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 р. №1078, з урахуванням раніше виплачених сум індексації – скасувати, ухвалити в цій частині нове рішення про відмову у задоволені позову. 
В іншій частині рішення Одеського окружного адміністративного суду від 20 травня 2022 року залишити без змін. 

Відповідно до ст. 325-328 КАС України постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає крім випадків: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Головуюча суддя:                                                                                          Л.Є. Зуєва  

Суддя:                                                                                                             М.П. Коваль  

Суддя:                                                                                                             О.О. Кравець