Справа № 130/3071/21
Провадження № 22-ц/801/1954/2022
Категорія: 82
Головуючий у суді 1-ї інстанції Заярний А. М.
Доповідач:Сопрун В. В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2022 року	Справа № 130/3071/21	м. Вінниця	

       Вінницький апеляційний суд в складі:
головуючого Сопруна В.В.,
суддів Денишенко Т.О., Матківської М.В., 
                за участю секретаря судового засідання Ковальчук О.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці справу №130/3071/21 за матеріалами заяви ОСОБА_1 про перегляд рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 05 січня 2022 року за нововиявленими обставинами у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРА ВІННИЦЯ» про порушення права споживача, визнання нікчемними умови договору та незаконним відключення від електропостачання, стягнення моральної шкоди, 
за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на ухвалу Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 26 вересня 2022 року, яка постановлена суддею Заярним А.М. в Жмеринському міськрайонному суді Вінницької області, повний текст складено 26 вересня 2022 року, 

в с т а н о в и в :

В листопаді 2021 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРА ВІННИЦЯ» про порушення права споживача, визнання нікчемними умови договору та незаконним відключення від електропостачання, стягнення моральної шкоди.

Рішенням Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 05 січня 2022 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 , яке залишене без змін постановою Вінницького апеляційного суду від 22 березня 2022 року. 

11 липня 2022 ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою  про перегляд рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 05 січня 2022 року за нововиявленими обставинами, мотивуючи заяву тим, що нововиявленою обставиною вважає заяву приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг від 11 липня 2022 року, в якій він дав свою згоду на прийняття пропозиції приєднання до умов договору від 01 січня 2019 року. Сторонами договору є ТОВ «ЕНЕРА ВІННИЦЯ» та ОСОБА_1 . 

Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 26 вересня 2022 року в задоволенні заяв відмовлено.  

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що ОСОБА_1  не заявлено обставин, які б у розумінні ч. 2 ст. 423 ЦПК України, стали нововиявленими для перегляду судового рішення. 

Не погодившись з вказаною ухвалою суду,  ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, оскільки вважає її незаконною, необґрунтованою, постановлену з порушенням норм процесуального права. Просив ухвалу суду скасувати та задовольнити заяву.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «ЕНЕРА ВІННИЦЯ» просило апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду без змін.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за таких підстав.

Згідно ч.1-3, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржувана ухвала суду першої інстанції відповідає зазначеним вимогам.

Судом встановлено, що рішенням Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 05 січня 2022 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 , яке залишене без змін постановою Вінницького апеляційного суду від 22 березня 2022 року. 

Підставою для перегляду судового рішення у порядку передбаченому главою 3 розділу V ЦПК України, можуть бути лише обставини, передбачені в статті 423 цього Кодексу.

Відповідно до статті 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами. Підставою для перегляду рішення за нововиявленими обставинами, зокрема, є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи, хоча їх подання до суду могло потягти ухвалення іншого за змістом рішення (п. 1 ч. 2).

Перевіряючи обґрунтованість заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами суд має виходити з визначених частиною другою статті 423 ЦПК України підстав, перелік яких є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає, та дотримання заявником умов, що містяться в статтях 424, 426 ЦПК України.

Під нововиявленою обставиною мається на увазі фактична обставина, яка має істотне значення і яка об`єктивно існувала на час розгляду справи, але не була і не могла бути відома усім особам, які брали участь у справі, та суду. Не вважаються нововиявленими обставинами нові докази, які виявлені після постановлення рішення суду.

Такий висновок ґрунтується на роз`ясненнях, які містяться у пунктах 3, 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року №4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами», указується, що нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин. Необхідними умовами нововиявлених обставин, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини.

Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами.

Обставини, які виникли чи змінилися тільки після ухвалення судового рішення і не пов`язані з вимогою в цій справі, а тому не могли бути враховані судом при ухваленні судового рішення, є новими обставинами і можуть бути підставою для пред`явлення нової вимоги.

Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Згідно з п. 5 згадуваної Постанови Пленуму, процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неналежне повідомлення заявника про час і місце розгляду справи, неповне встановлення фактичних обставин справи, порушення порядку дослідження доказів) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку.

Питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.

Отже, істотними обставинами справи вважаються ті, які можуть вплинути на рішення суду, яке набрало законної сили, а це, передусім, ті, що не були предметом розгляду у даній цивільній справі, у зв`язку з тим, що вони не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою на час розгляду справи.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що відповідач здійснює постачання електричної енергії до домоволодіння ОСОБА_1 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до умов публічного договору  приєднання – Договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, за особовим рахунком № НОМЕР_1 з 01 січня 2019 року. 

Факт наявності між сторонами вказаних договірних відносин підтверджується обставинами, які встановлені рішеннями суду у справах №130/893/20 та  №130/2553/19, що відповідно до положення частини 4 ст. 82 ЦПК України, доказуванню не підлягає. 

Також судом першої інстанції вірно зроблено висновок про те, що заява-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг ТОВ «Енера Вінниця» від 11 липня 2022 року, не є нововиявленою обставиною, оскільки вона підписана ОСОБА_1 лише 11 липня 2022 року.

Враховуючи викладене, колегія суддів, приходить до висновку, що відмовляючи у задоволенні заяв ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 05 січня 2022 року, суд першої інстанції, обґрунтовано виходив з того, що наведені заявником підстави та обставини, не є нововиявленими і відповідно до частини другої статті 423 ЦПК України, оскільки цей доказ виник після ухвалення судового рішення та жодним чином не може вплинути на висновки суду, а тому доводи заявника не можуть бути підставою для скасування рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Європейський суд з прав людини зазначив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру (справа «Пономарьов проти України», рішення від 03 квітня 2008 року).

Отже, суд першої інстанції зробив правильний висновок, що обставини, вказані ОСОБА_1 у заяві про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, не є такими в розумінні статті 423 ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги в їх сукупності зводяться до незгоди із висновком суду першої інстанцій та власного тлумачення скаржником характеру спірних правовідносин.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Згідно п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Отже, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням вимог закону і не може бути скасована з підстав, наведених в апеляційній скарзі, а тому оскаржувану ухвалу слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд, 

постановив:

Апеляційну ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 26 вересня 2022 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів до Верховного Суду з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 02 листопада 2022 року.

Головуючий                 Сопрун В.В.

Судді                                  Денишенко Т.О.
                                       
                                                       Матківська М.В.