УХВАЛА
про відкриття касаційного провадження

28 листопада 2022 року  
м. Київ
справа №240/19227/21
адміністративне провадження №К/990/24119/22
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Берназюка Я.О., суддів Коваленко Н.В. та Стрелець Т.Г.,    перевіривши касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області
на рішення    Житомирського окружного адміністративного суду від 18 лютого 2022 року    та постанову    Сьомого апеляційного адміністративного суду від 22 серпня 2022 року
у справі    №240/19227/21
за позовом     ОСОБА_1 
до    Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області 
про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,
В С Т А Н О В И В :
Ухвалою Верховного Суду від 16 вересня 2022 року касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 18 лютого 2022 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 22 серпня 2022 року залишено без руху з підстав невідповідності вимогам статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) та надано скаржнику десятиденний строк з моменту отримання копії ухвали для усунення недоліків касаційної скарги шляхом направлення на адресу суду документа про сплату судового збору в розмірі 1816 грн.
10 листопада 2022 року на виконання ухвали про залишення касаційної скарги без руху надійшли додаткові матеріали, з яких вбачається, що скаржником виконано вимоги ухвали про залишення касаційної скарги без руху та усунуто зазначені в ній недоліки.
Розглядаючи питання щодо можливості відкриття касаційного провадження у цій справі, колегія суддів виходить із наступного.
Як вбачається з оскаржуваних судових рішень та матеріалів касаційної скарги, предметом розгляду у цій справі є позовні вимоги про визнання протиправною бездіяльність відповідача, щодо ненарахування та невиплати з 14 січня 2021 року підвищення до пенсії непрацюючому пенсіонеру, який проживає на територіях радіоактивного забруднення, в розмірі, визначеному статтею 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28 лютого 1991 року № 796-XII (далі - Закон № 796-XII); зобов`язання відповідача провести з 14 січня 2021 року нарахування та виплату підвищення до пенсії непрацюючому пенсіонеру, який проживає на територіях радіоактивного забруднення, в розмірі, визначеному статтею 39 Закону № 796-XII, що дорівнює двом мінімальним заробітним платам, визначеним законом про Державний бюджет України на відповідний рік. 
08 лютого 2020 набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ" від 15 січня 2020 року № 460-IX.
У зв`язку з цим, відповідно до   частин першої   та   четвертої статті 328 КАС України   учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених   цим Кодексом.
Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у   частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, зокрема, якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.
В обґрунтування касаційної скарги скаржник зазначає, що суди першої та апеляційної інстанцій неправильно застосували положення статті 39 Закону № 796-XII, у зв`язку із чим дійшли помилкових висновків про наявність у позивача, як особи, що проживає на території радіоактивного забруднення, права на отримання пенсії у розмірі, визначеному статтею 39 цього Закону.
Скаржник вказує, що суди помилково відносять зону посиленого радіоекологічного контролю до території радіоактивного забруднення (зокрема, до зони гарантованого добровільного відселення). На цій підставі, за твердженням скаржника, існує необхідність формування Верховним Судом висновку щодо належного розмежування територій посиленого радіоекологічного контролю та територій радіоактивного забруднення (зокрема, зони гарантованого добровільного відселення).
Окрім того, Управління покликається на те, що суди попередніх інстанцій ухвалили рішення з помилковим урахуванням правових висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року за результатами розгляду зразкової справи № 240/4937/18, оскільки зазначена справа не відповідає ознакам типової, зокрема, відсутні ознаки проживання позивача на території радіоактивного забруднення. Населений пункт, у якому проживає ОСОБА_1 , не відноситься до території радіоактивного забруднення (до зони гарантованого добровільного відселення) відповідно до Переліку населених пунктів, віднесених до зон радіоактивного забруднення внаслідок чорнобильської катастрофи, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів УРСР від 23 липня 1991 року № 106 (далі - Перелік № 106).
Управління також наголошує, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, справа має виняткове значення для скаржника та становить значний суспільний інтерес, оскільки стосується виплати пенсії особам, які відносяться до категорії громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.
Таким чином, проаналізувавши підстави, на яких подано касаційну скаргу, враховуючи доводи скаржника зазначені в обґрунтування необхідності прийняття її до розгляду касаційним судом, колегія суддів погоджується з необхідністю здійснити касаційний перегляд рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 18 лютого 2022 року  та постанови  Сьомого апеляційного адміністративного суду від 22 серпня 2022 року, з метою з`ясування правильності застосування судами першої та апеляційної інстанцій положень статті 39 Закону № 796-XII. Суд також перевірить правильність врахування судами попередніх інстанції висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постанові від 18 березня 2020 року у справі № 240/4937/18.
Крім того, Суд також здійснить перевірку необхідності формування Верховним Судом правового висновку щодо питання застосування норм права у подібних правовідносинах.
Верховний Суд також зазначає, що перегляд оскаржуваних судових рішень у касаційному порядку у цій справі може мати значення для формування єдиної правозастосовчої практики у подібних правовідносинах.
Касаційна скарга відповідає вимогам статті 330 КАС України, підстави для повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження відсутні.
Крім того, у касаційній скарзі скаржником заявлено клопотання про зупинення виконання рішення  Житомирського окружного адміністративного суду від 18 лютого 2022 року  та постанови  Сьомого апеляційного адміністративного суду від 22 серпня 2022 року, яке буде розглянуто судом в порядку підготовки справи до касаційного розгляду відповідно до статті 340 КАС України.
Керуючись статтями 248, 328, 334, 335, 338, 355, 359 КАС України,
УХВАЛИВ :
1. Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на рішення  Житомирського окружного адміністративного суду від 18 лютого 2022 року  та постанову  Сьомого апеляційного адміністративного суду від 22 серпня 2022 року у справі  №240/19227/21 за позовом   ОСОБА_1 до  Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,.
2. Витребувати з Житомирського окружного адміністративного суду матеріали справи №240/19227/21.
3. Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї матеріалів (за їх наявності) разом з ухвалою про відкриття касаційного провадження.
4. Встановити для учасників справи десятиденний строк з дня отримання цієї ухвали для подання до суду касаційної інстанції відзиву на касаційну скаргу (у формі, встановленій частинами першою та другою статті 338 КАС України з висловленням позиції стосовно кожної з підстав касаційного оскарження: неправильного застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права), доказів надсилання (надання) копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.
5. Встановити для учасників справи десятиденний строк з дня отримання вказаної ухвали для подання до суду заперечення щодо клопотання про зупинення виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 18 лютого 2022 року та постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 22 серпня 2022 року.
6. Роз`яснити учасникам справи, що у разі не виконання процесуальних обов`язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу, зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству, суд, відповідно до статті 149 КАС України, може застосувати заходи процесуального примусу.
7. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя -доповідач                                                                                           Я.О. Берназюк
Судді                                                                                                               Н.В. Коваленко
                                                                                                              Т.Г. Стрелець