ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"12" грудня 2022 р.           Справа№ 910/18472/21
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Разіної Т.І.
суддів:            Іоннікової І.А. 
          Чорногуза М.Г. 
 
Розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Міністерства оборони України на рішення Господарського суду міста Києва від 15.02.2022 у справі №910/18472/21 (суддя Борисенко І.І., м. Київ)

за позовом Товариство  з обмеженою відповідальністю «Конотопський авіаремонтний завод «Авіакон»
до Міністерства оборони України 
про стягнення 43 314,37 грн,

За результатами розгляду апеляційної скарги, Північний апеляційний господарський суд,- 
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог
Державне  підприємство "Конотопський авіаремонтний завод "Авіакон" (правонаступником якого є Товариство  з обмеженою відповідальністю «Конотопський авіаремонтний завод «Авіакон») (далі   - позивач/ТОВ «КАЗ «Авіакон») звернулося до Господарського суду міста Києва із позовом до Міністерства оборони України  (далі - відповідач/МОУ) про стягнення з відповідача коштів у розмірі 43   314,37 грн за вартість досліджень генератора СГО-30У серія 4 № Е84181.
Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на те, що на виконання умов укладеного між сторонами Договору на закупівлю послуг з капітального ремонту генератору СГО-30У серія 4 №Е84181, позивач виконав вказані роботи, що підтверджується витягом зі справи ремонту Чернобаевка Склад Аптечка В/Ч НОМЕР_1 Том ІІ, Часть 1; 2. Ремонт Генератору. Як вказує позивач він здійснив вказані роботи, та відповідно до Акту приймання послуг за Договором № 720/4/18/63 від 20.06.2018, такі роботи прийняті відповідачем без зауважень.
Водночас, як зазначає позивач, у ході експлуатації відремонтованого, згідно Договору генератору,   відповідачем виявлено несправність, у зв`язку з чим відповідач направив на адресу рекламаційний лист з вимогою про направлення позивачем їх представника для виявлення та з`ясування причин несправності. Оскільки Міністерство оборони України вартість вказаного ремонту не оплатило, заборгувавши таким чином позивачу 43   314,37 грн, останній, посилаючись на статті   526,   843,   854 Цивільного кодексу України   та   статтю 193 Господарського кодексу України, просив суд стягнути з відповідача вищезазначену суму боргу.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його ухвалення
Рішенням Господарського суду міста Києва від 15.02.2022 у справі №910/18472/21 позов задоволено повністю.
Присуджено до стягнення з відповідача на користь позивача 43 314,37 грн заборгованості, а також 2 270,00 грн витрат по сплаті судового збору. 
Задовольняючи позовні вимоги, місцевий господарський суд виходив з того, що сума боргу відповідача в розмірі 43   314,37 грн, підтверджена належними доказами, наявними у матеріалах справи. При цьому, судом встановлено відсутність вини позивача у виході з ладу генератора СГО-30У серія 4 №Е84181.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів
Не погодившись із прийнятим рішенням, МОУ (далі - скаржник) звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 15.02.2022 у справі №910/18472/21 скасувати повністю та ухвалити  нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
Обґрунтовуючи апеляційну скаргу скаржник зазначає, що місцевим господарським судом не було враховано акт дослідження від 09.06.2020 №59-ВЗ/20, в якому встановлено, як ремонтний недолік (ремонт системи обдуву генераторів вертольоту Ми-8МСБ-8 №8350019 виконувався на Публічному акціонерного товариства «Мотор Січ»), а вина експлуатуючої військової частини та вини відповідача не визначено, у зв`язку з тим, що дослідження причин неправильності зазначеного агрегату здійснювалось в рамках гарантійних зобов`язань  підприємства та вини експлуатуючої військової частини не виявлено, відповідач не повинен відшкодовувати витрати на дослідження та транспортування вказаного генератора.
Крім того, скаржник заявив клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 15.02.2022 у справі №910/18472/21. 

Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу
У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, а рішення місцевого господарського суду - без змін, посилаючись на те, що спільним дослідженням (Акт №59-ВЗ/20) було встановлено, що дефект, який виник на Генераторі, не пов`язаний із якістю ремонту на ДП "АВІАКОП. Та у п. 8 Акту №59-ВЗ/20 від 09.06.2020 р. зазначено, що характер несправності є експлуатаційним або ремонтний. Причиною виходу з ладу Генератору став перегрів щіточно-колекторного вузла, який ремонтувався Апелянтом на підприємстві AT "Мотор Січ". Тобто, несправність яка сталась на Генераторі належить до відповідальності Апелянта, оскільки вузол який вийшов з ладу Позивачем не ремонтувався а за рішенням Апелянта ремонтувався на Іншому авіаремонтному підприємстві. Заперечень, щодо висновків зазначених у Акті №59-ВЗ/20 від 09.06.2020, Апелянт, при підписанні зазначеного акту, не надавав а отже погодився із такими висновками. Однак скаржник хибно зазначає, що вина відповідача не визначена, оскільки, як зазначено у висновках акта дослідження характер несправності є ремонтним або експлуатаційним, що повністю відноситься до відповідальності  відповідача та виключає вину позивача.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.08.2022 апеляційну скаргу Міністерства оборони України у справі №910/18472/21 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Разіна Т.І., судді: Агрикова О.В., Чорногуз М.Г.
Апеляційна скарга МОУ подана безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду 15.08.2022 у справі вирішено витребувати матеріали справи №910/18472/21, а розгляд питання щодо відкриття чи відмову у відкритті провадження, повернення без розгляду апеляційної скарги або залишення апеляційної скарги без руху відкласти до надходження матеріалів справи до Північного апеляційного господарського суду.
31.08.2022 до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №910/18472/21.
Проте головуючий суддя (суддя-доповідач) Разіна Т.І. з 19.08.2022 по 15.09.2022 перебувала у відпустці.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.09.2022 апеляційну скаргу МОУ на рішення Господарського суду міста Києва від 15.02.2022 у справі №910/18472/21 - залишено без руху. Роз`яснено, що протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали, МОУ має право усунути недоліки, а саме надати до Північного апеляційного господарського суду заяву(клопотання) про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням інших поважних підстав пропуску строку. Попереджено, якщо заяву не буде подано в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 261 Господарського процесуального кодексу України.
03.10.2020 на адресу Північного апеляційного господарського суду надійшло клопотання від скаржника про поновлення строку на апеляційне оскарження. 
Розпорядженням керівника апарату суду №09.1-08/3139/22 від 04.10.2022 у зв`язку з перебуванням судді Агрикової О.В. у відпустці, відповідно до підпунктів 2.3.25., 2.3.49. пункту 2.3. Положення про автоматизовану систему документообігу суду, призначено повторний автоматизований розподіл справи № 910/18472/21.
Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.10.2022 визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя Разіна Т.І., судді: Іоннікова І.А., Чорногуз М.Г.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.10.2022  відмовлено у задоволенні клопотання МОУ про розгляд апеляційної скарги з повідомленням та викликом учасників справи; відмовлено в задоволенні клопотання МОУ про відстрочення сплати судового збору; поновлено МОУ пропущений строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 15.02.2022 у справі №910/18472/21; розгляд апеляційної скарги МОУ на рішення Господарського суду міста Києва від 15.02.2022 у справі №910/18472/21 вирішено здійснювати у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи; зупинено дію рішення Господарського суду міста Києва від 15.02.2022 у справі №910/18472/21 до закінчення її перегляду в апеляційному порядку.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.12.2022 задоволено клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Конотопський авіаремонтний завод «Авіакон» про заміну сторони на правонаступника у справі №910/18472/21 задовольнити. Замінено позивача у справі з Державного підприємства "Конотопський авіаремонтний завод "Авіакон" (код ЄДРПОУ 12602750) на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю "Конотопський авіаремонтний завод "Авіакон" (код ЄДРПОУ 12602750).
Враховуючи наявність у матеріалах справи доказів повідомлення учасників справи про розгляд апеляційної скарги у порядку письмового провадження (повідомлення із електронною копією ухвали Північного апеляційного господарського суду від 05.10.2022 про відкриття провадження у справі, засвідченою електронно-цифровими підписами суддів, було надіслане судом на електронні адреси учасників справи, зазначені в матеріалах справи, що підтверджується роздруківкою електронного листування), а також закінчення встановлених ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.10.2022 процесуальних строків на подачу відзиву, заперечення на відзив, всіх заяв та клопотань, колегія суддів вважає за можливе здійснити розгляд апеляційної скарги по суті.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції
Як убачається із матеріалів справи та встановлено місцевим господарським судом, 20.06.2018 між позивачем, як виконавцем та відповідачем, як замовником був укладений договір на закупівлю послуг з капітального ремонту вертольотів Ми-8МТ(МТВ) у тому числі їх агрегатів   (ТУ-Мі-8МТ-КР-2001) - №140/7/1404, (ТУ-Ми-8МТВ-КР-2013)- №140/7/01пс (далі - Договір).
Відповідно до п.1.1 Договору, виконавець зобов`язується у   2018 році надати замовнику послуги за номенклатурою, кількістю, термінами, цінами та місцем надання послуг, що зазначені в календарному плані надання послуг (Додаток № 1 до Договору), що є невід`ємною частиною цього договору, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити ці послуги.
У п. 2.4.4. Договору сторони погодили, що ATM (авіаційно   технічне майно), яке вийшло з ладу (у тому числі щодо якого виявлено невідповідність вимогам нормативних технічних документів, а також у всіх випадках відмов при прийманні Замовником або в процесі експлуатації), у разі необхідності проведення дослідження та/або відновлення ATM в умовах ремонтного підприємства, переміщується від місця знаходження ATM до місця проведення його дослідження та/або відновлення Замовником (військовою частиною, в якій експлуатується або зберігається ATM) власними силами і засобами. При цьому усі затрати, понесені Замовником (військовою частиною, в якій експлуатується або зберігається ATM) під час переміщення ATM до місця проведення його дослідження та/або відновлення, покладаються на Виконавця у разі, якщо за результатами дослідження буде встановлено, що вихід ATM з ладу (у тому числі щодо якого виявлено невідповідності вимогам нормативних технічних документів, а також у всіх випадках відмов) стався з вини Виконавця (співвиконавця), та в разі не виявлення вини експлуатуючої військової частини (з урахуванням п. 7 глави 3 розділу IX Правил ІАЗ ДА).
За умовами п. 2.4.9. Договору ATM після проведення його дослідження та/або відновлення в умовах ремонтного підприємства переміщується від місця проведення дослідження або відновлення ATM до експлуатуючої військової частини силами і засобами та за рахунок Замовника, якщо за результатами дослідження несправного ATM буде встановлена вина експлуатуючої військової частини.
У відповідності із положеннями п. п. 10.1., 10.2. Договору він набрав чинності з моменту його підписання сторонами та діяв до 31 грудня 2018 року, а в частині проведення розрахунків, гарантійних зобов`язань   до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.
Позивач свої зобов`язання з виконання ремонту генератору СГО-30У серія 4 №Е84181 за Договором виконав належним чином, що підтверджується відповідним актом приймання-передавання послуг за договором №720/4/18/63 від 20.06.2018, підписаним уповноваженими представниками сторін.
Водночас листом від 16.12.2019 №3010   відповідач повідомив позивача про те, що в ході експлуатації Генератора СГО-30У серія 4 №Е84181 відповідачем було виявлено   несправність, у зв`язку з чим вимагав направити представника позивача для з`ясування причин несправності по гарантійному строку.
Відповідно до спільного Акта позивача та відповідача, 09.06.2020 було проведено огляд та дослідження спірного генератора, та проведеним дослідженням встановлено, що дефект не пов`язаний із якістю ремонту на ДП «Авіакон». 
У п. 8 Акта № 59-ВЗ/20 від 09.06.2020, вказано, що характер несправності є експлуатаційним або ремонтний. Крім того, зазначено, що причиною виходу з ладу Генератора став перегрів щіточко   колекторного вузла, який ремонтувався Відповідачем на підприємстві АТ «Мотор Січ».
Справність генератора було відновлено позивачем, що підтверджується пунктом 8 рекламаційного акта від 17.12.2019 № 303/30/23.
Згідно із Калькуляцією до дослідження генератора СГО-30У серія 4 зав. №84181, вартість вказаного ремонту становила 43   314,37 грн. з ПДВ, що підтверджується також звітами від 13.07.2020 № 522 про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт, копіями квитанцій, ТТН, на відновлювальний ремонт Генератора СГО-30У серія 4                       №Е84181, звітів на використання коштів, виданих на відрядження або під звіт, розрахунком фактичних трудових витрат за статтями: "Основна заробітна плата виробничих працівників" та "Додаткова заробітна плата виробничих працівників",   належним чином засвідчені копії яких наявні у матеріалах справи.
У зв`язку з викладеним позивач листом звернувся до відповідача з вимогою про відшкодування понесених витрат, а також супровідним листом   від 22.06.2021 № 1905 на адресу МОУ акт приймання наданих послуг від 22.06.2021 та рахунок на оплату № 159.
Проте листами від 13.07.2021 № 370/4755 відповідач повідомив позивача про відмову в добровільному порядку відшкодувати витрати, понесені останнім у ході виконання робіт з відновлення справності вказаного генератора, а також відмовився від підписання акта приймання наданих послуг.
Вказані обставини зумовили звернення позивача до господарського суду з даним позовом.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови та оцінка аргументів учасників справи
У відповідності до вимог частин 1, 2, 4, 5 статті 269 Господарського процесуального кодексу України  (далі - ГПК України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Суд, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскарженого рішення, дійшов висновку, що апеляційна скарга відповідача не підлягає задоволенню, а оскаржене рішення місцевого господарського суду підлягає залишенню без змін із наступних підстав.

За змістом ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України    (ЦК - України) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язкі ( ч. 1 ст. 626 ЦК України).
Відповідно до ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.
За змістом ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього   Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з положеннями   ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до   ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно із вимогами      ст. 612 ЦК України    боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Як вірно встановлено місцевим господарським судом, відповідач свої зобов`язання з оплати вартості ремонту не виконав. 
Щодо доводів скаржника відсутність підстав для відшкодування відповідачем коштів за ремонт генератора суд апеляційної інстанції  зазначає наступне. 
У п.  8 Акта № 59-ВЗ/20 від 09.06.2020, вказано, що характер несправності є експлуатаційним або ремонтним. 
Крім того, зазначено, що причиною виходу з ладу генератора став перегрів щіточко   колекторного вузла, який ремонтувався відповідачем на підприємстві АТ «Мотор Січ».
В свою чергу, заперечень щодо Акта № 59-ВЗ/20 від 09.06.2020 відповідачем не надано, з огляду на що суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що з висновками вказаного Акта відповідач погодився.
Оскільки вказаним актом було встановлено відсутність вини позивача у виході з ладу даного генератору, у останнього відповідно до умов укладеного між позивачем та відповідачем   договору відсутній обов`язок відновлення такого агрегату за власний рахунок позивача.
Враховуючи те, що сума боргу відповідача, яка складає 43   314,37 грн, підтверджена належними доказами, наявними у матеріалах справи, і останній на момент прийняття рішення не надав документи, які свідчать про погашення вказаної заборгованості перед позивачем,  місцевий господарський суд дійшов вірного висновку  про задоволення позовних вимог.
Посилання відповідача на Правила інженерно-авіаційного забезпечення державної авіації України, затверджених   наказом Міністерства оборони України від 5 липня 2016 року № 343   та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 8 серпня 2016 року за № 1101/29231 (далі   Правила), згідно з якими, на думку Міністерства, позивач мав здійснити спірні роботи за власний рахунок, не беруться судом апеляційної інстанції до уваги з огляду на наступне.
Відповідно до пункту 7 Розділу 3 Глави IX Правил постачальник, за умови не виявлення вини експлуатуючої організації, зобов`язаний відновити продукцію, що відмовила, своїми силами і засобами та за власний рахунок в найкоротші строки, визначені відповідно до нормативно-технічної документації, або у інші строки, погоджені із замовником письмово.
Як вже було зазначено вище, порядок та умови настання відповідальності позивача у разі виходу з ладу відремонтованих ним агрегатів чітко регламентовано пунктом 2.4.4, 2.4.9 договору, що виключає можливість застосування припису пункту 7 Розділу 3 Глави IX Правил.
Інші наведені    доводи скаржника, викладені в поданій ним апеляційній скарзі, не спростовують висновків місцевого господарського суду, викладених в оскаржуваному рішенні.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.
Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги
Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Згідно зі ст.ст. 73, 74 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до ч. 2 ст. 86 ГПК України жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. 
Таким чином, виходячи із фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду про задоволення позову, у зв`язку з його доведеністю та обґрунтованістю.
Відповідно до  п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Частиною 1 ст. 276 ГПК України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Також, відсутні підстави для скасування чи зміни оскаржуваного рішення суду в розумінні ст. 277 ГПК України, з викладених в апеляційній скарзі обставин.  
З огляду на викладене, Північний апеляційний господарський суд зазначає, що рішення місцевого господарського суду прийняте з повним і достовірним встановленням всіх фактичних обставин, а також з дотриманням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для зміни або скасування рішення Господарського суду міста Києва від 15.02.2022 у справі №910/18472/21, та, відповідно, апеляційна скарга Міністерства оборони України є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.
Також, оскільки ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.10.2022 дія оскаржуваного рішення була зупинена в силу приписів ч. 5    ст. 262 ГПК України, і за наслідками апеляційного розгляду рішення залишено без змін, а тому дія рішення    Господарського суду міста Києва від 15.02.2022 у справі №910/18472/21 підлягає поновленню.
Суд апеляційної інстанції роз`яснює, що, за загальним правилом, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України.

Розподіл судових витрат
Оскільки цією постановою суд апеляційної інстанції не змінює рішення та не ухвалює нового, розподіл судових витрат судом апеляційної інстанції не здійснюється, а витрати пов`язані з розглядом апеляційної скарги на рішення Господарського суду міста Києва від 15.02.2022 у справі №910/18472/21 покладаються на скаржника.
Керуючись ст.ст. 124, 129-1 Конституції України, ст.ст. 8, 11, 74, 129, 240, 267-270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,-
          
                                        ПОСТАНОВИВ:
1. Апеляційну скаргу Міністерства оборони України залишити без задоволення.
2. Рішення Господарського суду міста Києва від 15.02.2022 у справі №910/18472/21 залишити без змін.
3. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.
4. Поновити дію рішення Господарського суду міста Києва від 15.02.2021 у справі №910/18472/21.
5. Справу   №910/18472/21 повернути до Господарського суду міста Києва.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та, за загальним правилом, не підлягає оскарженню до Верховного Суду крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя                                                                      Т.І. Разіна 

Судді                                                                                І.А. Іоннікова

                                                                                М.Г. Чорногуз