ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
33001 , м. Рівне,  вул. Яворницького, 59

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2022 року                                                                         Справа № 918/279/22 

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючий суддя Маціщук А.В., суддя Петухов М.Г. ,  суддя Гудак А.В. 

секретар судового засідання Шилан О.С. 

за участю представників сторін:
позивача - адв. Зойкіна А.В.
відповідача - не з`явився
третьої особи - не з`явився

розглянувши апеляційну скаргу Дочірнього підприємства "Теплосервіс" комунального підприємства "Теплосервіс" Дубровицької міської ради 
на рішення Господарського суду Рівненської області від 10.08.2022 р. ухваленого у               м. Рівному, повний текст складено 11.08.2022 р.
у справі № 918/279/22 (суддя Бережнюк В.В.)
за позовом фізичної особи-підприємця Раковича Павла Михайловича   
до Дочірнього підприємства "Теплосервіс" комунального підприємства "Теплосервіс" Дубровицької міської ради 
третя особа, яка не заявляє самостійнх вимог на предмет спору на стороні відповідача: Дубровицька міська рада 
про визнання недійсним договору оренди будівлі котельні №1 від 30.01.2020 р. та стягнення 239685,61 грн.

в с т а н о в и в  :

Відповідно до рішення Господарського суду Рівненської області від 10.08.2022 р. у справі № 918/279/22 позов фізичної особи-підприємця Раковича Павла Михайловича до Дочірнього підприємства "Теплосервіс" Комунального підприємства "Теплосервіс" Дубровицької міської ради задоволено повністю. Визнано недійсним з моменту укладення Договір № 1 оренди будівлі котельні від 30.01.2020 р., який укладений Дочірнім підприємством "Теплосервіс" комунального підприємства "Теплосервіс" Дубровицької районної ради та фізичною особою-підприємцем Раковичем Павлом Михайловичем. Відповідно до рішення підлягає стягненню з Дочірнього підприємства "Теплосервіс" Комунального підприємства "Теплосервіс" Дубровицької міської ради на користь фізичної особи-підприємця Раковича Павла Михайловича  кошти у сумі 239685.61 грн.          
Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідач Дочірнє підприємство "Теплосервіс" Комунального підприємства "Теплосервіс" Дубровицької міської ради подав скаргу до Північно-західного апеляційного господарського суду, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Рівненської області від 10.08.2022 р. та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.
Вважає рішення суду першої інстанції незаконним та необґрунтованим, оскільки судом неправильно застосовано норми матеріального права.
Доводить, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що оспорюваний правочин не відповідає вимогам ст. 203, 204 ЦК України.
Зазначає, що суд першої інстанції не застосував статтю 13 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», якою передбачена можливість рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна), що здійснюється на вимогу особи, яка використовує оцінку майна та її результати для прийняття рішень. Суд першої інстанції не врахував та безпідставно не взяв до уваги, що позивач на стадії проведення конкурсу на право укладання договору оренди допускав чинність проведеної оцінки майна, її достовірність і в разі сумнівів чи незгоди з її результатами був вправі подати вимогу про проведення рецензування такої оцінки, за результатами якої ініціювати перегляд розміру орендної плати. 
Суд першої інстанції не врахував, що розмір орендної плати не пов`язаний безпосередньо з проведеною оцінкою майна та міг бути в будь-який час переглянутий з ініціативи однієї із сторін.
Пояснює, що у даному випадку результати конкурсу на оренду майна згідно протоколу № 2 засідання конкурсної комісії з проведення на право укладення договору оренди від 17 січня 2020 р. є чинними, оскільки недійсність оцінки майна не потягнуло за собою відміну процедури передачі майна в оренду і не вплинуло на зміст договору в цілому. Вважає, що суд першої інстанції не взяв до уваги обставину, що недійсність оцінки майна, не свідчить про неправомірність дій відповідача в момент в момент укладення договору і в подальшому та не тягне за собою недійсність договору повністю з моменту його укладання.
Стверджує, що звернення позивача до господарського суду з позовом про визнання недійсним договору пов`язане не з порушенням його прав, а з неможливістю виконання позивачем зобов`язань за цим договором та намірами позивача розірвати спірний договір оренди у зв`язку з недоцільністю подальшого використання орендованого майна у своїй господарській діяльності через необхідність значних додаткових капіталовкладень та з інших суб`єктивних причин, що виникли у позивача.
На підставі викладеного просить рішення Господарського суду Рівненської від 10 серпня 2022 року у справі № 918/279/22 скасувати повністю та ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу у позові повністю.

Фізична особа-підприємець Ракович Павло Михайлович подав відзив на апеляційну скаргу.
Пояснює, що станом на дату оцінки нерухомого майна - будівлі котельні 24.12.2019 р. суб`єкт господарювання - ТОВ «Приватна Агенція «Експертиза та оцінка +» не мав чинного сертифіката суб`єкта оціночної діяльності, і крім того, за даними Державного реєстру оцінювачів та суб`єктів оціночної діяльності починаючи з 09.11.2018 р. по теперішний час оцінювач Жакун Р.І. не перебуває в штатному складі жодного суб`єкта оціночної діяльності, а згідно з наказом Фонду від 02.10.2018 р. № 1274 «Про зупинення дії кваліфікаційних свідоцтв оцінювачів» дію кваліфікаційного документа Жакуна Р.І. - кваліфікаційного свідоцтва оцінювача від 11.10.2008 р. МФ № 6381 було зупинено.
З урахуванням таких обставин та норм ч.6 ст.18 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» оцінка майна, яка проведена суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання Жакуном Р.І. без чинного сертифіката, є недійсною, що првомірно враховано судом.
Доводить, що недійсність оцінки безпосередньо вливає на розмір встановленої вартості майна, і, відповідно, орендної плати, що свідчить про недодержання сторонами на час вчинення оспорюваного правочину вимог законодавства та є підставою для визнання укладеного Дочірнім підприємством "Теплосервіс" комунального підприємства "Теплосервіс" Дубровицької районної ради (Орендодавець) та ФОП Раковичем Павлом Михайловичем договору № 1 оренди будівлі котельні від 30.01.2020 р. недійсним.
Вказує, що на виконання вимог недійсного Договору № 1 від 30.01.2020 позивачем було сплачено у сукупності 239 685 грн. 61 коп., а у зв`язку з недійсністю договору, кошти, сплачені позивачем на виконання умов договору у розмірі 239685 грн. 61 коп., є безпідставно набутими, а тому мають бути повернуті відповідачем в порядку ст. 1212 ЦК України
На підставі викладеного просить залишити без змін рішення Господарського суду Рівненської області від 10.08.2022 р. у справі № 918/279/22 а апеляційну скаргу без задоволення.

Дубровицька міська рада відзиву на апеляційну скаргу не подала.

Дочірнє підприємство "Теплосервіс" Комунального підприємства "Теплосервіс" Дубровицької міської ради подало суду відповідь на відзив, де зазначає, що Дочірнє підприємство «Теплосервіс» не проводило конкурс та не приймало в ньому участь, не замовляло і не оплачувало оцінки будівлі котельні по вулиці 1000-ліття Дубровиці,6а, а лише виконувало доручення власника майна Дубровицької районної ради щодо передачі в оренду будівлі котельні, яка була передана йому на баланс. Відповідно, відповідач не вчиняв дій спрямованих на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, тобто - не вчиняв правочин, а тому не є стороною у справі про визнання правочину не дійсним в частині недійсності висновку № 1565 кр про оцінку майна.
Вважає, що листами (вхідний № 70, 71 від 30.03.2022 р.) позивач підтвердив факт використання ним орендованого майна по 31.03.2022 р. та визнавав чинність даного договору оскільки пропонував його розірвати за взаємною згодою з 31.03.2022 р. відповідно до п. 10.7 договору.
Тобто в період з 15.02.2022 р., коли позивач дізнався про нечинність сертифікату оцінювача, до 30.03.2022 р. - дати подання листів (вхідний № 70,71 від 30.03.2022р.) позивач продовжував визнавати чинність договору, оскільки пропонував його розірвати за взаємною згодою.
На підставі викладеного просить рішення Господарського суду Рівненської області від 10 серпня 2022 року у справі № 918/279/22 скасувати повністю та ухвалити нове рішення у справі № 918/279/22, яким відмовити позивачу у позові повністю.

Позивач ФОП Ракович П.М. подав до суду пояснення і просить не брати до уваги відповідь на відзив на апеляційну скаргу, який поданий Дочірнім підприємством "Теплосервіс" КП "Теплосервіс" Дубровицької міської ради, оскільки така відповідь не передбачена нормами ГПК України під час розгляду справи судом апеляційної інстанції.
Вказує, що згідно з Висновком про вартість майна № 1565 кр. від 24.12.2019 /а.с.85-101 у т.1/ замовником оцінки вказано ЮТ «Теплосервіс». Підставою для проведення оцінки вказано договір на виконання робіт з оцінки майна від 24.12.2019 р. з КП «Теплосервіс».
У Висновку експерта замовником вказано КП «Теплосервіс», підставою для проведення оцінки вказано договір на виконання робіт з оцінки майна. Відповідно до вищенаведеного замовником оцінки було Комунальне підприємство «Теплосервіс» /а.с.96 у т.1/.
Вважає, що ФОП Ракович П.М. не визначав суб`єкта оціночної діяльності на проведення оцінки та не виступав замовником оцінки, а лише оплатив оцінку згідно з умовами конкурсу та договором оренди від 30.01.2020 р., а тому наслідки використання нечинної оцінки майна під час проведення конкурсу та укладення договору оренди майна покладаються на відповідача.
Доводить, що Дочірнє підприємство "Теплосервіс" є стороною договору оренди будівлі котельні - орендодавцем, тому це підприємство є належним відповідачем у справі про визнання договору оренди будівлі котельні недійсним.
На підставі викладеного просить залишити без змін рішення Господарського суду Рівненської області від 10.08.2022 р. у справі № 918/279/22, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Дочірнє підприємство "Теплосервіс" Комунального підприємства "Теплосервіс" Дубровицької міської ради подало до суду клопотання про розгляд скарги без участі представника.

В судовому засіданні представник фізичної особи-підприємця Раковича Павла Михайловича надав пояснення по суті спору і заперечив проти доводів апеляційної скарги.

Дочірнє підприємство "Теплосервіс" Комунального підприємства "Теплосервіс" Дубровицької міської ради, Дубровицька міська рада не забезпечили явку представників у судове засідання, тоді як були повідомлені судом про дату, час і місце розгляду справи в установленому порядку /а.с.35, 50, 161 у т.1/. 
Відповідно до ч.12 ст.270 ГПК України неявка учасників справи, повідомлених в установленому порядку про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи. Визначальним з урахуванням наведених норм є можливість розгляду справи в даному судовому засіданні, а не явка в судове засідання представників сторін/учасників.
Зважаючи, що судом вжито необхідних заходів для завчасного повідомлення відповідача та третьої особи про час і місце розгляду справи, явка представників сторін в судове засідання обов`язковою не визнавалась та додаткові докази судом не витребовувались, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду апеляційної скарги без участі представника відповідача та третьої особи за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши апеляційну скаргу, заслухавши у судовому засіданні пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши оцінку обставин справи та повноту їх встановлення місцевим господарським судом, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Північно-західного апеляційного господарського суду вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено наступне.
Розпорядженням Дубровицького районного голови № 58 від 24.12.2019 р. було оголошено конкурс на право укладення договору оренди будівлі котельні загальною площею 84,4 кв.м. за адресою: м. Дубровиця, вул. 1000-ліття Дубровиці, 6а /а.с.80 у т.2/.
Висновок № 1565 кр про оцінку майна - будівлі котельні, приміщення площею 84,4 м.кв. /а.с. 85-101 у т.1/ виконаний 24.12.2019 р. TOB "Приватна Агенція "Експертиза та Оцінка+", оцінювач Жакун Роман Іванович. 
У висновку експерта про ринкову вартість майна вказано: на підставі даних, наданих замовником, натурного огляду об`єкту, маркетингу ринку купівлі-продажів, з урахуванням загальних положень, обмежувальних умов, із застосуванням методики оцінки майна, Національних стандартів, Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" ринкова вартість об`єкту оцінки станом на 24 грудня 2019 року визначена: 212692 грн., і у вартість включений податок на додану вартість.  
Листом від 26.12.2019 р. № вих. 228/02-27/19 Дубровицька районна рада надала згоду Дочірньому підприємству "Теплосервіс" Комунального підприємства "Теплосервіс" Дубровицької районної ради на передачу в оренду приміщення будівлі котельні загальною площею 84,4 кв.м., розташованого по вулиці 1000-ліття Дубровиці, 6а, та на проведення реконструкції (ремонту) з метою поліпшення об`єкту та самостійної сплати комунальних платежів орендарем постачальникам комунальних послуг. Зазначено, що розмір орендної плати буде встановлений після проведення експертної оцінки майна /а.с.24 у т.2/.
В подальшому, протоколом № 2 засідання конкурсної комісії з проведення конкурсу на право укладення договору оренди від 17.01.2020 р. орендаря було визначено переможцем, та доручено балансоутримувачу - Дочірньому підприємству "Теплосервіс" Комунального підприємства "Теплосервіс" Дубровицької районної ради укласти відповідний договір оренди.
30.01.2020 р. Дочірнім підприємством "Теплосервіс" комунального підприємства "Теплосервіс" Дубровицької районної ради/орендодавець та фізичною особою-підприємцем Раковичем Павлом Михайловичем/орендар укладений договір № 1 оренди будівлі котельні /а.с. 18-20 у т.1/.
У пункті 1.1 договору передбачено, що орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування нерухоме майно - будівлю котельні, загальною площею 84,4 кв.м., розміщене за адресою: Рівненська область, м. Дубровиця, вул. 1000-ліття Дубровиці, будинок 6а, що знаходяться на балансі дочірнього підприємства "Теплосервіс" Дубровицької районної ради. Об`єкт оренди - будівля котельні передається з метою розміщення торгівельного об`єкту з продажу книг, газет, журналів, виданих лише українською мовою.
Пунктом 3.1. договору передбачено, що орендна плата визначається на підставі протоколу № 2 засідання конкурсної комісії з проведення конкурсу на право укладення договору оренди від 17.01.2020 р. та Методики розрахунку орендної плати, яка затверджена рішенням районної ради від 14.11.2013 р. № 388 "Про оренду майна спільної власності територіальних громад району", і становить на день підписання договору 14179 грн. 47 коп. за місяць, з врахуванням ПДВ, з щомісячною поправкою на коефіцієнт інфляції.
У п. 3.3. договору сторони погодили, що розмір орендної плати може бути переглянутий на вимогу однієї з сторін у разі зміни Методики її розрахунку, змін централізованих цін і тарифів та в інших випадках, передбачених законодавством України.
Визначену орендну плату орендар зобов`язаний сплачувати відповідно до умов договору не пізніше 15-го числа місяця, наступного за звітним. Орендна плата нараховується з моменту підписання акта приймання-передачі (п.3.4. договору).
Відповідно до п.п. 3.7., 3.8 договору у разі припинення дії даного договору орендна плата сплачується орендарем по день фактичної передачі приміщення орендарю. Сплата орендної плати проводиться шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок орендодавця.
Пунктом 4.3 договору сторони погодили, що орендар не має права без письмової згоди орендодавця проводити переобладнання, перепланування, ремонт об`єкта оренди. Також умовами п. 5.6. договору передбачено, що реконструкцію, технічне переоснащення, поліпшення та капітальний ремонт приміщення, що орендується, здійснювати лише за письмовою згодою орендодавця.
Відповідно до п. 4.5, 4.6 договору оренди у разі закінчення строку дії договору або при його розірванні орендар зобов`язаний протягом 5 днів повернути за актом приймання-передачі об`єкт оренди орендодавцеві у стані, в якому перебував об`єкт оренди на момент передачі його в оренду, з урахуванням всіх здійснених орендарем поліпшень, які неможливо відокремити від об`єкта оренди без заподіяння йому шкоди, з урахування зносу за період строку дії договору оренди. Всі невідокремлені поліпшення майна, здійсненні орендарем, є спільною власністю територіальних громад Дубровицького району, і їх вартість відшкодуванню не підлягає.
Пунктом 10.1 договору встановлено, що цей договір діє з моменту підписання сторонами договору з "30" січня 2020 року до "31" грудня 2022 року. Договір підписаний сторонами.
Відповідно до Акту приймання-передачі від 30.01.2020 р. орендодавець передав в оренду, а орендар прийняв будівлю котельні /а.с. 22 у т.1/.
Ршенням Дубровицької районної ради № 439 від 17.09.2019 р. було затверджено перелік об`єктів, які підлягають приватизації згідно з Додатками 1, 2. Відповідно до Додатку 2 вищевказаного рішення, об`єктом, що підлягав приватизації було визначено Будівлю котельні по вул. 1000-ліття Дубровиці /а.с. 25-27 у т.1/.
Позивач, на виконання п. 5.6. договору № 1 оренди будівлі котельні від 30.01.2020 р., яким передбачено право здійснювати реконструкцію, технічне переоснащення, поліпшення та капітальний ремонт приміщення, що орендується, лише за письмовою згодою орендодавця, звернувся до відповідача із заявою щодо погодження виконання будівельних робіт з капітального ремонту приміщення будівлі котельні /а.с. 32 у т.1/.
Листом від 12.03.2020 р. № 73 /а.с. 33 у т.1/ відповідач, розглянувши заяву позивача від 11.03.2020 р., погодив виконання будівельних робіт з капітального ремонту будівлі котельні по вул. 1000-ліття Дубровиці, будинок 6а, а саме: утеплення та опорядження цоколя; утеплення та опорядження фасаду будівлі; влаштування конструкції покрівлі з металопрофілю по дерев`яним кроквам та обрешітці; демонтаж металевих дверей заводського виготовлення та металопластикових вікон із замуруванням та заповненням металопластиковими та віконними блоками; внутрішньо опоряджувальні роботи (нанесення укріплювальної цементно-піщаної штукатурки); проведення робіт із влаштування відмосток та системи відводу вологи від конструкції фундаменту та стін будівлі. 
03.02.2020 р. ФОП Ракович П.М. та ФОП Нагорняк С.С. було укладено договір           № 1/2020 на проведення капітального ремонту будівлі котельні на вул. 1000-ліття Дубровиці 6А, в м. Дубровиця, Рівненської області /а.с. 37 у т.1/.
Відповідно до п. 1 договору на проведення капітального ремонту № 1/2020 від 03.02.2020 р. виконавець зобов`язується виконати з використанням власних матеріалів, а замовник прийняти і оплатити роботи з капітального ремонту будівлі котельні на вул. 1000-ліття Дубровиці 6а в м. Дубровиця. Пунктом 2.1 договору № 1/2020 від 03.02.2020 встановлено, що загальна вартість капітального ремонту для виконання за цим договором складає: 79787 грн. 
Актом від 31.03.2020 р. приймання виконаних будівельних робіт (без обладнання) за лютий-березень 2020 року підтверджується, що на об`єкті нерухомості будівлі котельні на вул. 1000-ліття Дубровиці 6 А, в м, Дубровиця було проведено капітальний ремонт /а.с. 34-36 у т.1/. 
Згідно з платіжним дорученням від 08.04.2020 р. ФОП Ракович П.М. сплатив ФОП Нагорянку С.С. 79787 грн. за послуги згідно договору № 1/2020 від 03.02.2020 /а.с. 112 у т.1/.
11.08.2020 р.          судовим експертом Фурсовичем М.О. був складений висновок експерта № 200810/1 ФМ за результатом будівельно-технічної експертизи про здійснення і склад невід`ємних поліпшень нерухомого майна будівлі котельні, загальною площею 84,4 кв.м., розміщеної за адресою: Рівненська область, м. Дубровиця, вул. 1000-ліття Дубровиці, будинок 6а, що знаходяться на балансі дочірнього підприємства "Теплосервіс" Дубровицької районної ради. У висновку зазначено, що в будівлі котельні загальною площею 84,4 кв.м., розміщеної за адресою: Рівненська область, м. Дубровиця, вул. 1000-ліття Дубровиці, будинок 6а, що знаходиться на балансі дочірнього підприємства "Теплосервіс" Дубровицької районної ради, здійснені невід`ємні поліпшення нерухомого майна відповідно до акту приймання виконаних будівельних робіт (без обладнання) за лютий-березень 2020 року з капітального ремонту будівлі котельні на вул. 1000-ліття Дубровиці, 6А, в м. Дубровиця    /а.с. 38-53 у т.1/.
14.05.2020 р. відповідачем та позивачем укладено додаткову угоду № 1 до договору   № 1 від 30.01.2020 р. оренди будівлі котельні. 
Відповідно до п. 1 цієї додаткової угоди № 1 вказано: відповідно до пунктів 3.3., 10.3. та 10.8 договору оренди № 1 від 30.01.2020 р. на підставі заяви ФОП Ракович П.М. від 14.05.2020 р. щодо звільнення від орендної плати на період введеного карантину, керуючись постановою КМУ від 11.03.2020 р. № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОУЮ-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" тощо сторони дійшли взаємної згоди доповнити п. 3.4. договору оренди новим абзацом другим такого змісту: "На період з 01 квітня 2020 року по 10 травня 2020 року включно орендар звільняється від орендної плати" /а.с. 23 у т.1/.
07.07.2021 р. відповідачем та позивачем укладено додаткову угоду № 2 до договору   № 1 від 30.01.2020 р. оренди будівлі котельні. У додатковій угоді № 2 зазначено, що відповідно до рішення Дубровицької міської ради № 308 від 24.06.2021 р. "Про затвердження актів приймання-передачі та безоплатне прийняття Комунального підприємства "Теплосервіс" Дубровицької районної ради Дочірнього підприємства "Теплосервіс" комунального підприємства "Теплосервіс" Дубровицької районної ради та майна, що знаходяться у них на балансі, із спільної власності територіальних громад Дубенського району у комунальну власність Дубровицької міської ради", та наказу № 3 від 01 липня 2021 року в.о. директора комунального підприємства "Теплосервіс" Дубровицької міської ради в зв`язку зі зміною власника орендованого майна та зміною назви дочірнього підприємства "Теплосервіс", сторони, керуючись п. 10.3 договору, погодили замінити у преамбулі договору слова: "Дочірнє підприємство "Теплосервіс" комунального підприємства "Теплосервіс" Дубровицької районної ради" на "дочірнього підприємства "Теплосервіс" комунального підприємства "Теплосервіс" Дубровицької міської ради"; у п. 2.2 договору - слова "спільною власністю територіальних громад Дубровицького району" замінити на "комунальною власністю Дубровицької міської ради" /а.с. 24 у т.1/.
01.02.2022 р. позивачем та Адвокатським бюро "Терещенко і партнери" був укладений договір про надання правничої (правової) допомоги /а.с. 174-177 у т.1/.
На запит  Адвокатського бюро від 07.02.2022 р. до Фонду державного майна України щодо надання інформації про суб`єкта оціночної діяльності - Товариство з обмеженою відповідальністю "Приватна агенція Експертиза та оцінка+" та оцінювача Жакуна Романа Івановича /а.с. 54-55 у т.1/ одержана відповідь листом від 15.02.2022 р. № 10-59-3054, де повідомлено, що відповідним наказом ФДМ України сертифікат згаданого ТОВ було анульовано відповідно до ст.20 Закону «Про оцінку», та станом на 24.12.2019 р. і     26.12.2019 р. суб`єкт господарювання ТОВ Приватна Агенція "Експертиза та оцінка +" не мав чинного сертифіката суб`єкта оціночної діяльності /а.с. 54-59 у т.1/.
У відповіді також зазначено, що за даними Державного реєстру, починаючи з 09.11.2018 р. по теперішній час оцінювач Жакун Р.І. не перебуває в штатному складі жодного суб`єкта оціночної діяльності; у 2018 році Жакун Р.І. вчасно не пройшов навчання за програмою підвищення кваліфікації, та наказом Фонду від 02.10.2018 р. № 1274 "Про зупинення дії кваліфікаційних свідоцтв оцінювачів" дію кваліфікаційного документа   ОСОБА_1 - кваліфікаційного свідоцтва оцінювача від 11.10.2008 р. МФ № 6381 було зупинено. У подальшому оцінювач Жакун Р.І. навчання за програмою підвищення кваліфікації оцінювачів не приходив, а тому станом на 24.12.2019 р. та 26.12.2019 р. дія його кваліфікаційного свідоцтва оцінювача (від 11.10.2008 р. МФ № 6381) поновлена не була.
У подальшому 30.03.2022 р. ФОП Ракович П.М. повідомив відповідача листом про те, що враховуючи запровадженням на всій території України карантину для запобігання розповсюдженню поширення на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19 та воєнного стану із 24.02.2022, позивачем було припинено із 24 лютого 2022 року використання об`єкта оренди - нерухомого майна, будівлі котельні загальною площею 84,4 кв.м., що розміщена за адресою: Рівненська область, м. Дубровиця, вул. 1000-ліття Дубровиці, буд. 6А. Також повідомив, що 31 березня 2022 року готовий повернути та передати для відповідача нерухоме майно - будівлю котельні загальною площею 84,4 кв.м., яке розміщене за адресою: Рівненська область, м. Дубровиця, вул. 1000-ліття Дубровиці, будинок 6А. /а.с. 69-74 у т.1/.   
У період користування орендованим майном з 13.02.2020 р. по 14.12.2021 р.  позивач на виконання п.3.8 договору на підставі рахунків на оплату за оренду приміщення сплатив орендні платежі на загальну суму 14137 грн. /а.с. 26-76 у т.2/, що підтверджено наданими суду квитанціями: № 41 від 14.04.2020 р. на суму 14250,10 грн., № 146 від 15.06.2020 р. на суму 9759,70 грн., № 103 від 14.07.2020 р. на суму 14436,00 грн., № 61 від 13.08.2020 р. на суму 14349,40 грн., № 39 від 11.09.2020 р. на суму 14320,70 грн., № 69 від 14.12.2020 р. на суму 14725,10 грн., № 15 від 12.03.2021 р. на суму 15201,30 грн., № 171 від 16.06.2021 р. на суму 15770,30 грн., № 120 від 14.09.2021 р. на суму 15786,00 грн., № 68 від 14.12.2021 р. на суму 16248,20 грн. /а.с. 102-111 у т.1/ - на загальну суму 144846,80 грн.
Колегія суддів звертає увагу також, що до матеріалів справи наданий акт вивірки розрахунків від 11.04.2022 р., який підписаний Дочірнім підприємством «Теплосервіс" комунального підприємства "Теплосервіс" Дубровицької міської ради у якому зазначено про оплату відповідачем оренди в сумі 159898,61 грн. /а.с.114 у т.1/.
Разом з тим, доказів, які б підтверджували оплату оренди 13.02.2020 р. на суму 914,81 грн. та 13.03.2020 р. на суму 14137 грн., як про це стверджує позивач у позові і визнав встановленим суд першої інстанції, - матеріали справи не містять.
У позові позивач посилається на ст.ст. 16, 18 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" і доводить, що проведення оцінки майна фізичною особою, яка не отримала кваліфікаційного свідоцтва, яку позбавлено кваліфікаційного свідоцтва або дія кваліфікаційного свідоцтва якої зупинена, забороняється, і оцінка майна, яка була виконана/підписана зазначеною фізичною особою, - є недійсною. 
Доводить, що висновок № 1565 кр про оцінку майна будівлі котельні, приміщення площею 84,4 кв.м., який був підписаний ОСОБА_1 є недійсним, і недійсність оцінки безпосередньо впливає на розмір встановленої вартості майна, тоді як згідно з ч.2 ст.7 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" проведення оцінки майна є обов`язковим випадку оренди майна, що є у комунальній власності. 
Таким чином ФОП Ракович П.М. у позові доводить відсутність оцінки нерухомого майна на момент укладення договору, що не забезпечує реалізацію вимог Закону України "Про оренду державного та комунального майна" (в редакції станом на 30.01.2020 р.) щодо обов`язкової оцінки орендованого майна (ст. 11 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" (в редакції станом на 30.01.2020 р.), порядку визначення орендної плати (ст. 19 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" (в редакції станом на 30.01.2020 р.), ефективного використання майна і вірного визначення такої істотної умови правочину, як орендна плата з урахуванням її індексації (ст. 10 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" (в редакції станом на 30.01.2020 р.), абз. 6 ч. 2 ст. 7 Закону країни "Про оцінку майна, майнових прав та оціночну діяльність", а отже – є підставою для визнання недійсним договору оренди будівлі котельні №1 від 30.01.2020 р. 
У позові позивач стверджує, що на виконання умов договору № 1 від 30.01.2020 позивачем було витрачено 239685,61 грн. - 159898,61 грн. орендних платежів та 79787,00 грн. вартості капітального ремонту.  Просить кошти в сумі 239685,61 грн. повернути позивачу в порядку ст.1212 ЦК України як безпідставно набуті відповідачем.
Господарський суд Рівненської області відповідно до оскаржуваного рішення позовні вимоги задоволив повністю. Колегія суддів з висновками суду першої інстанції погоджується частково і враховує наступне.
Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються Цивільним кодексом України, Законом України "Про оренду державного та комунального майна". 
Відповідно до абз.3 п.2 Перехідних положень Закону України "Про оренду державного та комунального майна" чинного з 01.02.2020 р. договори оренди державного або комунального майна, укладені до набрання чинності цим Законом, продовжуються в порядку, передбаченому законодавством, яке діяло до дати набрання чинності цим Законом. Договори оренди державного та комунального майна, укладені до набрання чинності цим Законом, зберігають свою чинність та продовжують діяти до моменту закінчення строку, на який вони були укладені.
Згідно із нормами ч.1 ст.5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Згідно із ч.3 ст.5 ЦК України якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.
Враховуючи, що договір оренди укладено 30.01.2020 р., до спірних правовідносин застосовується Закон України "Про оренду державного та комунального майна" в редакції станом на 30.01.2020 р.
Згідно з ч.1 ст.10 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" до істотних умов договору оренди законодавцем, серед іншого, віднесені об`єкт оренди (склад і вартість майна з урахуванням її індексації).
Одним з механізмів забезпечення ефективності використання державного та комунального майна шляхом передачі його в оренду є обов`язкова оцінка об`єкта оренди.
Статтею 11 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" визначено, що оцінка об`єкта оренди здійснюється за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України.
Оцінка об`єкта оренди передує укладенню договору оренди. У разі якщо на момент продовження дії договору оренди остання оцінка об`єкта оренди була зроблена більш як три роки тому, для продовження (поновлення) договору оренди провадиться оцінка об`єкта оренди.
Постановою Кабінету Міністрів України № 629 від 10.08.1995 р. затверджена Методика оцінки об`єктів оренди, пунктом 1 якої встановлено, що відповідно до цієї Методики проводиться оцінка майна державних підприємств, установ та організацій, іншого окремого індивідуально визначеного майна, що перебуває в державній та комунальній власності, що передається в оренду, в тому числі нерухомого майна (будівель, споруд, приміщень).
Відповідно до вимог п. 2 Методики оцінка об`єктів оренди проводиться з метою визначення вартості таких об`єктів згідно з положеннями (національними стандартами) оцінки майна та цією Методикою, з урахуванням положень (стандартів) бухгалтерського обліку, для відображення її в договорі оренди та використання під час розрахунку орендної плати.
Оцінка обов`язково проводиться перед укладенням договору оренди та перед продовженням (поновленням) договору оренди у разі, коли на момент продовження дії такого договору остання оцінка об`єкта оренди була проведена більш як три роки тому.
Передбачені цією Методикою послуги з проведення незалежної оцінки об`єкта оренди (активів, що входять до складу об`єкта оренди) та аудиторської перевірки об`єкта оренди оплачує орендар.
Результати незалежної оцінки є чинними протягом шести місяців від дати оцінки, якщо інший строк не передбачений у звіті щодо незалежної оцінки.
Пунктом 3 Методики визначено, що у цій Методиці поняття "оцінка", "незалежна оцінка", "дата оцінки", "оцінювач", "договір на проведення оцінки майна" вживаються у значеннях, наведених у Законі України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність України".
Випадки обов`язкового проведення оцінки майна встановлюються цим Законом.
Відповідно до ч.2 ст.7 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" проведення оцінки майна є обов`язковим у випадку оренди майна, що є у комунальній власності.
Фондом державного майна України надана інформація, підтверджена даними Державного реєстру оцінювачів та суб`єктів оціночної діяльності, що наказом ФДМ України від 09.11.2018 р. № 1434 "Щодо анулювання сертифікатів суб`єктів оціночної діяльності" сертифікат Товариства з обмеженою відповідальністю "Приватна агенція Експертиза та оцінка+" від 08.02.2016 р. № 104/16 анульований, і станом на 24.12.2019 р. та 26.12.2019 р. суб`єкт господарювання ТОВ Приватна Агенція "Експертиза та оцінка +" не мав чинного сертифіката суб`єкта оціночної діяльності  /а.с. 54-55 у т.1/.  
Також за даними Державного реєстру, починаючи з 09.11.2018 р. і на даний час, оцінювач Жакун Р.І. не перебуває в штатному складі жодного суб`єкта оціночної діяльності. Наказом Фонду від 02.10.2018 р. № 1274 "Про зупинення дії кваліфікаційних свідоцтв оцінювачів" дію кваліфікаційного документа Жакуна Р.І. - кваліфікаційного свідоцтва оцінювача від 11.10.2008 МФ № 6381 зупинено. У подальшому оцінювач Жакун Р.І. навчання за програмою підвищення кваліфікації оцінювачів не приходив, а тому станом на 24.12.2019 та 26.12.2019 р. дія його кваліфікаційного свідоцтва оцінювача поновлена не була.
Отже, на 24.12.2019 р. та 26.12.2019 р. суб`єкт господарювання ТОВ "Приватна Агенція "Експертиза та оцінка +" не мав чинного сертифіката суб`єкта оціночної діяльності. Таким чином, вартість майна, і, відповідно, розмір орендної плати визначалися на підставі недійсного висновку про оцінку майна.
Відповідно до абз. 8 ст.16 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" проведення оцінки майна фізичною особою, яка не отримала кваліфікаційного свідоцтва, яку позбавлено кваліфікаційного свідоцтва або дія кваліфікаційного свідоцтва якої зупинена, забороняється. Оцінка майна, яка була підписана зазначеною фізичною особою, є недійсною. 
За наведених обставин суд першої інстанції правомірно, відповідно до норм ст.ст. 16, 18 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" встановив, що висновок № 1565 кр про оцінку майна будівлі котельні, приміщення площею 84,4 кв.м., який був оформлений ТОВ "Приватна Агенція "Експертиза та оцінка +" та підписаний ОСОБА_1 , є недійсним.
Відповідно до норм ч.1 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.
Частиною 1 ст.215 ЦК України визначено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.
Вбачається, що висновок № 1565 кр про оцінку майна будівлі котельні, приміщення площею 84,4 кв.м., який був підписаний ОСОБА_1 вважається недійсним. 
Частиною 1 ст. 203 ЦК України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.
Частиною 1 ст.215 ЦК України визначено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.
Оскільки висновок № 1565 кр про оцінку майна будівлі котельні, приміщення площею 84,4 кв.м., який був підписаний ОСОБА_1 , вважається недійсним, тому такі істотні умови договору оренди комунального майна як вартість майна, а також і розмір орендної плати визначалися на підставі недійсного висновку про оцінку майна. Відсутність дійсної оцінки нерухомого майна на момент укладення договору не забезпечує реалізацію вимог Закону України "Про оренду державного та комунального майна" щодо обов`язкової оцінки орендованого майна, порядку визначення орендної плати, ефективного використання майна.
Недодержання сторонами на час вчинення оспорюваного правочину вимог законодавства є підставою для визнання договору № 1 оренди будівлі котельні, укладеного 30.01.2020 р. Дочірнім підприємством "Теплосервіс" комунального підприємства "Теплосервіс" Дубровицької районної ради та фізичною особою-підприємцем Раковичем Павлом Михайловичем, недійсним.
Тому колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про задоволення позову в цій частині.
У позові позивач у зв`язку з недійсністю договору оренди приміщення просить стягнути з відповідача в порядку ст.1212 ЦК України 239685,61 грн. коштів, які сплачені ним/позивачем на виконання умов договору - орендні платежі на суму 159898,61 грн. та 79787,00 грн. вартість капітального ремонту як безпідставно набуті.
Колегія суддів переглядаючи рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог про стягнення 239685,61 грн., враховує наступне.
Статтею 19 Закону України "Про оренду державного та комунального майна"  визначено, що орендар за користування об`єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності.
Методика розрахунку орендної плати та пропорції її розподілу між відповідним бюджетом, орендодавцем і балансоутримувачем визначаються для об`єктів, що перебувають у державній власності, Кабінетом Міністрів України. Методика розрахунку орендної плати та пропорції її розподілу між відповідним бюджетом, орендодавцем і балансоутримувачем визначаються органами, уповноваженими Верховною Радою Автономної Республіки Крим (для об`єктів, що належать Автономній Республіці Крим), та органами місцевого самоврядування (для об`єктів, що перебувають у комунальній власності) на тих самих методологічних засадах, як і для об`єктів, що перебувають у державній власності.
Відповідно до частини 1 статті 1212 Цивільного кодексу України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
Згідно із частиною 2 статті 1212 Цивільного кодексу України, положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.
Частиною 3 статті 1212 Цивільного кодексу України, положення цієї глави застосовуються також до вимог про:
1) повернення виконаного за недійсним правочином;
2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння;
3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні;
4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.
Системне тлумачення абзацу першого частини 1 статті 216 та пункту 1 частини третьої статті 1212 Цивільного кодексу України свідчить, що:
а) законодавець не передбачив можливості здійснення односторонньої реституції;
б) правила абзацу 1 частини 1 статті 216 Цивільного кодексу України застосовуються тоді, коли відбувається саме двостороння реституція;
в) якщо тільки одна із сторін недійсного правочину здійснила його виконання, то для повернення виконаного підлягають застосуванню положення глави 83 ЦК України 
Відповідний висновок щодо застосування норм права, викладений у постановах Верховного Суду від 27.11.2019 р. у справі № 396/29/17, від 12.06.2020 р. у справі                  № 906/775/17, від 13.05.2021 р. у справі № 910/6360/20 та враховується колегією суддів відповідно до ч.6 ст.13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», ч.4 ст.236 ГПК України.
Відповідно до частини 1 статті 216 Цивільного кодексу України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.
Реституція як спосіб захисту порушеного права застосовується лише за наявності між сторонами укладеного договору, який є нікчемним або який визнано недійсним. У зв`язку із цим вимога про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину, за правилами реституції може бути пред`явлена тільки стороні недійсного правочину.
Такі юридичні наслідки під час виконання сторонами недійсного правочину поєднуються з реституційними, які полягають у поверненні в натурі кожною стороною одна одній одержаного ними на виконання цього правочину.
Як встановлено судом, позивачем було здійснено оплату за користування орендованим майном на загальну суму 144846,80 грн. /а.с. 102-111 у т.1/. Оплата орендних платежів 13.02.2020 р. на суму 914,81 грн. та 13.03.2020 р. на суму 14137 грн. не підтверджена доказами, проте визнається Дочірнім підприємством «Теплосервіс" Комунального підприємства "Теплосервіс" Дубровицької міської ради, зокрема, підтверджена відповідачем у акті вивірки від 11.04.2022 р. /а.с.114 у т.1/.
Колегія суддів зазначає, що між сторонами існували правовідносини щодо оренди (користування) майном, тобто позивач отримав у користуватися орендоване майно і це право користування було ним реалізоване, взамін на що відповідач отримав орендну плату.
Отже, матеріалами справи підтверджується здійснення виконання недійсного правочину обома сторонами, тобто відбулось використання позивачем орендованого майна та отримання суми орендних платежів відповідачем. Разом з тим, за право чином оренди, який визнаний недійсним, повернути вже здійснене користування неможливо.
Колегія суддів виходить з того, що норми статті 1212 Цивільного кодексу України не підлягають застосуванню до правовідносин щодо повернення позивачу коштів, сплачених ним відповідачу саме на виконання договору оренди, який визнано недійсним, і у такому випадку повернення сторін зазначеного недійсного правочину до попереднього стану має відбуватися відповідно до вимог статті 216 зазначеного Кодексу.
З огляду на те, що повернути у порядку ст.216 Цивільного кодексу України одержане позивачем за договором оренди, яке полягає у користуванні майном, є неможливим, а законодавець не передбачив можливості здійснення односторонньої реституції, беручи до уваги те, що з урахуванням обставин, встановлених судом, норми статті 1212 Цивільного кодексу України не підлягають застосуванню до спірних правовідносин, тому відсутні підстави для задоволення позову в частині стягнення орендних платежів в сумі 159898,61 грн.
Колегія суддів звертає увагу, що суд першої інстанції безпідставно послався на постанову Верховного Суду від 01.06.2021 р. у справі № 910/9544/19, оскільки правовідносини у даній справі та у справі № 910/9544/19 є відмінними, і у справі                   № 910/9544/19 касаційним судом зроблено висновки щодо повернення коштів за недійсною додатковою угодою до інвестиційного договору про реконструкцію нежитлового будинку та застосування до спірних правовідносин позовної давності. Господарським судом Рівненської області помилково зазначено, що вказана постанова прийнята Великою Палатою Верховного Суду, тоді як постанова прийнята Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного господарського суду.
Посилання у рішення суду першої інстанції на постанови Верховного Суду від 23.01.2020 р. у справі № 910/3395/19, від 23.04.2019 р. у справі № 918/47/18, від 01.04.2019 р. у справі № 904/2444/18 колегія суддів також відхиляє як такі, що зроблені за інших підстав заявленого позову, суб`єктного складу сторін, фактичних обставин, встановлених у справі, які формують зміст правовідносин і зумовили прийняття відповідного судового рішення, що не дає підстави вважати правовідносини у цих справах подібними.
Щодо позовної вимоги про стягнення 79787 грн. вартості капітального ремонту колегія суддів зазначає наступне.
Загальні підстави для виникнення зобов`язань у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 Цивільного кодексу України.
Відповідно до норм ст. 1212 ЦК України особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються також до вимог, зокрема, про повернення виконаного за недійсним право чином.
Матеріалами справи підтверджено, що підприємець Раковичем П.М. виконав ремонт будівлі котельні на вул. 1000-ліття Дубровиці, 6А, в м. Дубровиця за погодженням з орендодавцем Дочірнім підприємством "Теплосервіс" листом від 12.03.2020 р. № 73 /а.с. 33 у т.1/.
Колегія суддів звертає увагу, що в умовах проведення конкурсу на право укладення договору оренди будівлі котельні загальною площею 84,4 кв.м. за адресою: м. Дубровиця, вул. 1000-ліття Дубровиці, 6а, які були офіційно оприлюднені шляхом розміщення на веб-сайті Дубровицької районної ради та в газеті "Дубровицький вісник" №52(1288) від 27.12.2019 р., містилося положення про зобов`язання переможця відповідного конкурсу на проведення капітального ремонту та впровадження енергозберігаючих технологій. Також, зобов`язання з проведення ремонту відображені у Протоколі засідання конкурсної комісії з проведення конкурсу на право укладення договору оренди /а.с.28-30 у т.1/. 
Як встановлено судом на підставі доказів у справі, виконання будівельних робіт на суму 79787 грн. підтверджено договором № 1/2020 на проведення капітального ремонту будівлі котельні на вул. 1000-ліття Дубровиці 6А, в м. Дубровиця, Рівненської області /а.с. 37 у т.1/, актом від 31.03.2020 р. приймання виконаних будівельних робіт (без обладнання) за лютий-березень 2020 року та платіжним дорученням від 08.04.2020 р., відповідно до якого ФОП Ракович П.М. сплатив ФОП Нагорянку С.С. 79787 грн. /а.с. 34-37, 112 у т.1/.
Відповідно до статті 1213 ЦК України набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна. Для застосування зазначеної норми, необхідно, по-перше, щоб одна особа набула (зберегла) майно за рахунок іншої. Збільшення або збереження в попередньому розмірі майна однієї сторони є результатом відповідного зменшення майна у іншої сторони. По- друге, необхідно, щоб набуття майна однією особою за рахунок іншої відбулося без достатньої правової підстави, передбаченої законом або угодою. Безпідставно набуте майно повертається тому, за рахунок кого було набуте.
Враховуючи, що договір № 1 оренди будівлі котельні від 30.01.2020 р. визнаний судом недійсним, і вартість ремонту, який був  виконаний на умовах договору, неможливо відокремити від приміщення, відповідач зобов`язаний повернути кошти в розмірі 79787 грн. як набуте на підставі, яка згодом відпала.
Відтак, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції  про задоволення позову в частині стягнення з ДП "Теплосервіс" комунального підприємства "Теплосервіс" Дубровицької районної ради на користь ФОП Раковича П.М. 79787 грн. 
Підсумовуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення Господарського суду Рівненської області від 10.08.2022 р. у справі № 918/279/22 в частині стягнення з Дочірнього підприємства "Теплосервіс" комунального підприємства "Теплосервіс" Дубровицької міської ради на користь ФОП Раковича П.М. орендних платежів в сумі 159898,61 грн. підлягає скасуванню із ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову в цій частині у зв`язку із неправильним застосуванням норм матеріального права на підставі п.4 ч.1 ст.277 ГПК України. В решті рішення підлягає залишенню без змін.
У зв`язку із частковим задоволенням апеляційної скарги судові витрати на оплату судового збору на сторони у відповідності до ст. 129 ГПК України пропорційно до задоволених позовних вимог.
Керуючись ст. ст.  129, 269, 270, 276, 277, 281 - 282  Господарського процесуального кодексу України, суд
                             
П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Дочірнього підприємства "Теплосервіс" Комунального підприємства "Теплосервіс" Дубровицької міської ради задоволити частково. 

Рішення Господарського суду Рівненської області від 10.08.2022 р. у справі                     № 918/279/22 скасувати в частині стягнення 159898,61 грн.

Викласти резолютивну частину рішення в такій редакції:
"Позов задоволити частково.
Визнати недійсним договір № 1 оренди будівлі котельні від 30.01.2020 р., який укладений Дочірнім підприємством "Теплосервіс" Комунального підприємства "Теплосервіс" Дубровицької районної ради та фізичною особою-підприємцем Раковичем Павлом Михайловичем.
Стягнути з Дочірнього підприємства "Теплосервіс" Комунального підприємства "Теплосервіс" Дубровицької міської ради (34100, Рівненська область, м. Дубровиця, вул. Шкільна, 27Б, код ЄДРПОУ 43146820) на користь фізичної особи-підприємця Раковича Павла Михайловича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) 79787,00 грн.
Відмовити у стягненні 159898,61 грн.
Стягнути з Дочірнього підприємства "Теплосервіс" Комунального підприємства "Теплосервіс" Дубровицької міської ради (34100, Рівненська область, м. Дубровиця, вул. Шкільна, 27Б, код ЄДРПОУ 43146820) на користь фізичної особи-підприємця Раковича Павла Михайловича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) 3677,81 грн. витрат на оплату судового збору за подання позовної заяви.".

Стягнути з позивача фізичної особи-підприємця Раковича Павла Михайловича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 )  на користь Дочірнього підприємства "Теплосервіс" комунального підприємства "Теплосервіс" Дубровицької міської ради (34100, Рівненська область, м. Дубровиця, вул. Шкільна, 27Б, код ЄДРПОУ 43146820) 3597,72 грн. витрат на оплату судового збору за подання апеляційної скарги.
Господарському суду Рівненської області видати накази на виконання цієї постанови.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.
Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку, визначеному Господарським процесуальним кодексом України.
Матеріали справи № 918/279/22 повернути Господарському суду Рівненської області.

Повний текст постанови складений 09.12.2022 р.

Головуючий  суддя                                                                      Маціщук А.В. 

Суддя                                                                                              Петухов М.Г.  

Суддя                                                                                              Гудак А.В.