ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2022 року	Львів	Справа № 140/3760/22 пров. № А/857/11116/22	
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

Головуючого судді                                                 Сеника Р.П.,  
суддів                                                                       Онишкевич Т.В., Судової-Хомюк Н.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження в залі суду в м. Львові апеляційну скаргу Волинської митниці на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 28 червня 2022 року у справі № 140/3760/22 за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Волинської митниці про визнання протиправним та скасування рішення,-

суддя в 1-й інстанції –Ковальчук В.Д.,
час ухвалення рішення – 28.06.2022 року,
місце ухвалення рішення – м. Луцьк,
дата складання повного тексту рішення – не зазначено,

В С Т А Н О В И В :

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі – ФОП ОСОБА_1 , позивач) звернувся в суд з позовом до Волинської митниці (далі – Волинська митниця, відповідач) про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів від 28.01.2022 № UA205140/2022/000025/2, № UA205140/2022/000023/2, від 21.01.2022 № UA205140/2022/000015/1.
Позовні вимоги обгрунтовані тим, що 10.01.2022 між Glory sp. Z.o.o. (Польща) та ФОП ОСОБА_1 укладено контракт №10/01/22, згідно умов якого продавець Польська фірма Glory sp. Z.o.o. зобов`язалась постачати товари в адресу позивача на умовах DAP Луцьк згідно інвойсів та по ціні зазначеній в інвойсах.
Позивач з метою декларування товару – капуста білоголова подав відповідачу митні декларації від 28.01.2022 №UA204120/2022/008977, №UA204120/2022/008747, від 21.01.2022 №UA204120/2022/006333. При цьому, під час митного оформлення до кожної з декларацій митному органу було подано достатню кількість документів для завершення митного оформлення за першим методом, а саме: сертифікат якості; пакувальний лист; рахунок-фактуру (інвойс); експортну декларацію (країни відправлення товару); банківський платіжний документ, що підтверджує оплату товару; контракт із змінами та доповненнями (договір купівлі-продажу товару); сертифікат якості; листи-пояснення.
Однак Волинською митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товарів від 28.01.2022 № UA205140/2022/000025/2, № UA205140/2022/000023/2, від 21.01.2022 № UA205140/2022/000015/1.
З оскаржуваними рішеннями позивач не погоджується, вважає їх протиправними і такими, що підлягають скасуванню, оскільки ним були подані всі необхідні та наявні документи, які підтверджують ціну товару і дають можливість визначити митну вартість за основним методом, крім того, надано й інші наявні додаткові документи, які витребовувались митним органом, однак останнім такі документи не були взяті до уваги. При цьому, в оскаржуваних рішеннях не вказано жодного джерела інформації, а також відсутній обґрунтований розрахунок числового значення скоригованої митної вартості, який всупереч статті 55 Митного кодексу України (далі - МК України) не був наданий декларанту на його письмову вимогу. Подані документи не містили розбіжностей, а тому твердження митного органу, викладені в оскаржуваних рішеннях, щодо розбіжностей є надуманими та безпідставними і відповідно ніяким чином не впливають на визначення митної вартості за першим методом.
З наведених підстав позивач просив позов задовольнити.
Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 28 червня 2022 року у справі № 140/3760/22 позовні вимоги задоволено.
Рішення суду першої інстанції оскаржив відповідач, подавши на нього апеляційну скаргу.
В апеляційній скарзі апелянт зазначає, що рішення суду першої інстанції є незаконним, необґрунтованим та таким, що винесене з порушенням норм як матеріального так і процесуального права.
В обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначає, що для митного оформлення товарів декларантом в інтересах ФОП ОСОБА_1 подано МД від 28.01.2022 №UA204120/2022/008977, №UA204120/2022/008747, від 21.01.2022 №UA204120/2022/006333 на товар “Капуста білоголова: капуста білоголова свіжа продовольча врожай 2021 р....”. Згідно вищевказаних митних декларацій митну вартість товару заявлено за основним методом визначення вартості за ціною договору. Разом із вищевказаними митними деклараціями декларантом на підтвердження заявленої митної вартості товару подано наступні документи, визначені статтею 335 МК України: сертифікат якості; пакувальний лист; рахунок-проформа; рахунок-фактура (інвойс); автотранспортна накладна; фітосанітарний сертифікат; платіжний документ, що підтверджує вартість товару; зовнішньоекономічний договір (контракт); договір про надання послуг митного брокера; заява декларанта або уповноваженої ним особи; копія митної декларації країни відправлення; декларація-інвойс, складена експортером, та інші. За результатами здійснення контролю  правильності визначення митної вартості товарів в поданих до митного оформлення товарів за вказаними митними деклараціями було встановлено, що подані документи містять розбіжності, зокрема: вартість товару, зазначена в деклараціях країни відправлення, не відповідає вартості згідно рахунків фактур від 18.01.2022 № 04/01/2022-11000 PLN, від 26.01.2022 № 05/01/2022-11000 PLN, від 25.01.2022 № 07/01/2022-10500 PLN. Додатково надані висновки експерта містить інформацію про вартість товарів нарівні, заявленому декларантом, однак у ньому зазначено, що дана вартість не включає транспортних витрат, тобто вартості витрат на транспортування товарів до місця ввезення на митну територію України та витрат на навантаження та страхування, що передбачені частини 10 статті 58 МК України. Тобто додатково надані декларантом висновки не підтверджують вартість, заявлену декларантом. Декларант не надав інших додаткових документів для підтвердження митної вартості, про що повідомив відповідними листами. Стосовно тверджень позивача, що експортна декларація містить статистичну вартість, то зазначає, що митна вартість товару, яка вказується декларантом у митній декларації при ввезенні товару на територію України, не може бути меншою за вартість товару, яка вказується в декларації країни відправлення, адже митна декларація країни відправлення це оформлена в країні експорту товару митна декларація в митному режимі експорт, яка містить, зокрема, показник статистичної вартості. Крім того, за МД від 28.01.2022 №UA204120/2022/008977, №UA204120/2022/008747, від 21.01.2022 №UA204120/2022/006333 відбулось спрацювання профілів ризику АСАУР. Відповідно до цінової інформації ЄАІС митну вартість товару згідно рішень про коригування митної вартості від 28.01.2022 № UA205140/2022/000025/2, № UA205140/2022/000023/2, від 21.01.2022 № UA205140/2022/000015/1 встановлено: на товар №1 – 0,3501 дол. США/кг за МД № UA209140/2022/1250 від 11.01.2022. Зауважує, що статтею 64 МК України чітко передбачено можливість застосування резервного методу визначення митної вартості товару на підставі раніше визнаних чи визначених вартостей, тобто митних декларацій, відомості про які наявні в митниці. Вважає оскаржувані рішення такими, що прийняті у повній відповідності до вимог чинного законодавства, а тому є законними та обґрунтованими.
Просить скасувати рішення Волинського окружного адміністративного суду від 28 червня 2022 року у справі № 140/3760/22 та відмовити у задоволенні позовних вимог.
Переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення вимог скаржника, виходячи із такого.
Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Задовольняючи позовні вимоги у справі, суд першої інстанції виходив з того, що позивач надав усі наявні та достатні документи, передбачені Митним кодексом України, необхідні для визначення митної вартості, та які містять повну інформацію про митну вартість. Натомість контролюючий орган не довів належними, достатніми та беззаперечними доказами, що надані декларантом документи в своїй сукупності не підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за товар та не дають можливість здійснити митне оформлене товару за визначеним декларантом основним методом - за ціною договору.
Розглядаючи спір, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.
Встановлено, підтверджено матеріалами справи, що між компанією Glory sp. Z.o.o. (Польща) (продавець) та ФОП ОСОБА_1 (покупець) укладено контракт від 10.01.2022 №10/01/22, відповідно до умов якого продавець зобов`язався поставити, а покупець прийняти та оплатити буряк свіжий продовольчий, капусту білоголову свіжу продовольчу, цибулю ріпчасту свіжу продовольчу, моркву свіжу продовольчу та інші овочі врожа0 2021 року (далі – товар), зазначений в рахунках-фактурах, які є невід`ємною частиною даного договору. Поставка товару здійснюється окремими партіями. Асортимент, кількість, ціна одиниці товару узгоджуються сторонами і закріплюються в рахунку-фактурі. Ціни за одиницю товару встановлюються в польських злотих (PLN). Вартість тари включена у вартість товару. Загальна сума контракту складає 250 000,00 польських злотих. Оплата за товар проводиться покупцем на умовах 100% передоплати шляхом перечислення коштів на розрахунковий рахунок продавця, вказаний в цьому договорі, до моменту відвантаження, на підставі виставлених рахунків-фактур (проформ-інвойсів) відправлених покупцеві продавцем електронною поштою. Поставка товару здійснюється автомобільним транспортом на умовах “Інкотермс-2010” DAP м. Луцьк. Відгрузка товару повинна бути здійснена в термін 10-ти днів з моменту отримання повної оплати. На всі види товару продавець надає покупцеві комплект документів (підтверджують походження, якість, кількість) необхідний для вивезення товару за межі Республіки Польща (CMR, фітосанітарний сертифікат, рахунок-фактура, сертифікат якості, пакувальний лист).    
ФОП ОСОБА_1 на умовах контракту від 10.01.2022 №10/01/22 придбав у Польської фірми Glory sp. Z.o.o. товар: капуста білоголова свіжа продовольча врожай 2021 р.,  кількістю 22000 кг, вартістю 11000,00 PLN відповідно до рахунку-фактури №05/01/2022 від 26.01.2022; капуста білоголова свіжа продовольча врожай 2021 р.,  кількістю 21000 кг, вартістю 10500,00 PLN відповідно до рахунку-фактури №07/01/2022 від 25.01.2022; капуста білоголова свіжа продовольча врожай 2021 р.,  кількістю 22000 кг, вартістю 11000,00 PLN відповідно до рахунку-фактури №04/01/2022 від 18.01.2022.
З метою митного оформлення вказаних товарів декларантом було подано митні декларації від 28.01.2022 №UA204120/2022/008977, №UA204120/2022/008747, від 21.01.2022 №UA204120/2022/006333. При цьому у вказаних митних деклараціях митна вартість товару була визначена за основним методом - за ціною договору (контракту).
Для підтвердження митної вартості товару до митної декларації від 28.01.2022 №UA204120/2022/008977 декларант додав такі документи: зовнішньоекономічний контракт від 10.01.2022 №10/01/22; рахунок-фактуру від 26.01.2022 №05/01/2022; сертифікат якості від 26.01.2022 № 5, пакувальний лист від 26.01.2022 № 5; автотранспортну накладну від 26.01.2022 № 26012022/1; фітосанітарний сертифікат від 26.01.2022 № EU/PL/0985113; платіжний документ, що підтверджує вартість товару від 18.01.2022 № 55; копію митної декларації країни відправлення від  27.01.2022 № 22PL301010E0071479; та інші.
З метою підтвердження заявленого рівня митної вартості імпортованого товару декларанту позивача 28.01.2022 направлено електронне повідомлення з вимогою надати додаткові документи про підтвердження визначеної митної вартості товарів, що імпортувались. У відповідь на вказане повідомлення позивачем листом було надано пояснення та додаткові документи, а саме: висновок експерта № 7/2022 від 28.01.2022 про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією; лист-пояснення продавця товару від 27.01.2022 щодо неможливості надання бухгалтерської документації, оскільки це є комерційна таємниця продавця та від 28.01.2022 щодо вартості товару в експортній декларації. 
28.01.2022 Волинською митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA205140/2022/000025/2 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA205140/2022/000307.
При цьому, в у графі 33 оскаржуваного рішення №UA205140/2022/000025/2 зазначено, що митна вартість товару не може бути визнана у зв`язку з тим, що документи, які подані для підтвердження митної вартості, не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом обраним декларантом. За результатами здійснення контролю  правильності визначення митної вартості товарів в поданих до митного оформлення товарів за митною декларацією №UA205140/2022/008977 документи містять розбіжності, зокрема: вартість товару 1, зазначена в експортній декларації №22PL301010E0071479 від 27.01.2022 – 10000 PLN не відповідає ціні товару, зазначеній в рахунку-фактурі від 26.01.2022 №05/01.2022 – 11000 PLN. Зазначене спричиняє сумніви у достовірності заявлення умов продажу товарів та ціни, що підлягала сплаті за імпортовані товари. Згідно статей 53 та 54 Митного кодексу України декларанту запропоновано надати в 10-денний термін наступні документи: виписку з бухгалтерської документації щодо формування відпускної ціни товарів на заявлених комерційних умовах поставки товару; прайс-листи, каталоги, специфікації виробника товару для широкого кола осіб; договір з третіми особами, пов`язаний з договором про поставку товару, митна вартість якого визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця; висновок про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією. Додатково наданий висновок експерта від 28.01.2022 № 7/2022 містить інформацію про вартість товарів на рівні, заявленому декларантом, однак у ньому зазначено, що дана вартість не включає транспортних витрат, тобто вартості витрат на транспортування товарів до місця ввезення на митну територію України та витрат на навантаження та страхування, що передбачені частини 10 статті 58 Митного кодексу України. Тобто додатково наданий декларантом висновок не підтверджує вартість, заявлену декларантом. Декларант не надав інших додаткових документів для підтвердження митної вартості, про що повідомив листом №1/1 від 28.01.2022. Митну вартість товару визначено за резервним методом згідно зі статтею 64 Митного кодексу України, на підставі цінової інформації, наявної в митного органу за митною декларацією на рівні – 0,3501 дол.США/кг за МД №UА209140/2022/1250 від 11.01.2022.
Для підтвердження митної вартості товару до митної декларації від 28.01.2022 №UA204120/2022/008747 декларант додав такі документи: зовнішньоекономічний контракт від 10.01.2022 №10/01/22; рахунок-фактуру від 25.01.2022 №07/01/2022; сертифікат якості від 25.01.2022 № 7, пакувальний лист від 25.01.2022 № 7; автотранспортну накладну від 25.01.2022 № 25012022/1; фітосанітарний сертифікат від 25.01.2022 № EU/PL/0960795; платіжний документ, що підтверджує вартість товару від 21.01.2022 № 56; копію митної декларації країни відправлення від  25.01.2022 № 22PL301010E0066838; та інші.
З метою підтвердження заявленого рівня митної вартості імпортованого товару декларанту позивача 28.01.2022 направлено електронне повідомлення з вимогою надати додаткові документи про підтвердження визначеної митної вартості товарів, що імпортувались. У відповідь на вказане повідомлення позивачем листом було надано пояснення та додаткові документи, а саме: висновок експерта № 6/2022 від 28.01.2022 про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією; лист-пояснення продавця товару від 27.01.2022 щодо неможливості надання бухгалтерської документації, оскільки це є комерційна таємниця продавця та від 27.01.2022 щодо вартості товару в експортній декларації. 
28.01.2022 Волинською митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA205140/2022/000023/2 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA205140/2022/000292.
При цьому, в у графі 33 оскаржуваного рішення №UA205140/2022/000023/2 зазначено, що митна вартість товару не може бути визнана у зв`язку з тим, що документи, які подані для підтвердження митної вартості, не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом обраним декларантом. За результатами здійснення контролю  правильності визначення митної вартості товарів в поданих до митного оформлення товарів за митною декларацією №UA205140/2022/008747 документи містять розбіжності, зокрема: вартість товару 1, зазначена в експортній декларації №22PL301010E0066838 від 25.01.2022 – 9500 PLN не відповідає ціні товару, зазначеній в рахунку-фактурі від 25.01.2022 №07/01/2022 – 10500 PLN. Зазначене спричиняє сумніви у достовірності заявлення умов продажу товарів та ціни, що підлягала сплаті за імпортовані товари. Згідно статей 53 та 54 Митного кодексу України декларанту запропоновано надати в 10-денний термін наступні документи: виписку з бухгалтерської документації щодо формування відпускної ціни товарів на заявлених комерційних умовах поставки товару; прайс-листи, каталоги, специфікації виробника товару для широкого кола осіб; договір з третіми особами, пов`язаний з договором про поставку товару, митна вартість якого визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця; висновок про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією. Додатково наданий висновок експерта від 28.01.2022 № 6/2022 містить інформацію про вартість товарів на рівні, заявленому декларантом, однак у ньому зазначено, що дана вартість не включає транспортних витрат, тобто вартості витрат на транспортування товарів до місця ввезення на митну територію України та витрат на навантаження та страхування, що передбачені частини 10 статті 58 Митного кодексу України. Тобто додатково наданий декларантом висновок не підтверджує вартість, заявлену декларантом. Декларант не надав інших додаткових документів для підтвердження митної вартості, про що повідомив листом №1/1 від 28.01.2022. Митну вартість товару визначено за резервним методом згідно зі статтею 64 Митного кодексу України, на підставі цінової інформації, наявної в митного органу за митною декларацією на рівні – 0,3501 дол. США/кг за МД №UА209140/2022/1250 від 11.01.2022.
Для підтвердження митної вартості товару до митної декларації від 21.01.2022 №UA204120/2022/006333 декларант додав такі документи: зовнішньоекономічний контракт від 10.01.2022 №10/01/22; рахунок-фактуру від 18.01.2022 №04/01/2022; сертифікат якості від 19.01.2022 №4, пакувальний лист від 19.01.2022 № 4; автотранспортну накладну від 19.01.2022 № 19012022/1; фітосанітарний сертифікат від 19.01.2022 № EU/PL/0960785; платіжний документ, що підтверджує вартість товару від 18.01.2022 № 55; копію митної декларації країни відправлення від  25.01.2022 № 22PL301010E0049754; та інші.
З метою підтвердження заявленого рівня митної вартості імпортованого товару декларанту позивача 21.01.2022 направлено електронне повідомлення з вимогою надати додаткові документи про підтвердження визначеної митної вартості товарів, що імпортувались. У відповідь на вказане повідомлення позивачем листом було надано пояснення та додаткові документи, а саме: висновок експерта № 4/2022 від 21.01.2022 про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією; лист-пояснення продавця товару від 21.01.2022 щодо неможливості надання бухгалтерської документації, оскільки це є комерційна таємниця продавця та від 21.01.2022 щодо вартості товару в експортній декларації. 
21.01.2022 Волинською митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA205140/2022/000015/2 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA205140/2022/000156.
При цьому, в у графі 33 оскаржуваного рішення №UA205140/2022/000023/2 зазначено, що митна вартість товару не може бути визнана у зв`язку з тим, що документи, які подані для підтвердження митної вартості, не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом обраним декларантом. За результатами здійснення контролю  правильності визначення митної вартості товарів в поданих до митного оформлення товарів за митною декларацією №UA205140/2022/006333 документи містять розбіжності, зокрема: вартість товару 1, зазначена в експортній декларації №22PL301010E0049754 від 20.01.2022 – 10000 PLN не відповідає ціні товару, зазначеній в рахунку-фактурі від 18.01.2022 №04/01/2022 – 11000 PLN. Зазначене спричиняє сумніви у достовірності заявлення умов продажу товарів та ціни, що підлягала сплаті за імпортовані товари. Згідно статей 53 та 54 Митного кодексу України декларанту запропоновано надати в 10-денний термін наступні документи: виписку з бухгалтерської документації щодо формування відпускної ціни товарів на заявлених комерційних умовах поставки товару; прайс-листи, каталоги, специфікації виробника товару для широкого кола осіб; договір з третіми особами, пов`язаний з договором про поставку товару, митна вартість якого визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця; висновок про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією. Додатково наданий висновок експерта від 21.01.2022 № 4/2022 містить інформацію про вартість товарів на рівні, заявленому декларантом, однак у ньому зазначено, що дана вартість не включає транспортних витрат, тобто вартості витрат на транспортування товарів до місця ввезення на митну територію України та витрат на навантаження та страхування, що передбачені частини 10 статті 58 Митного кодексу України. Тобто додатково наданий декларантом висновок не підтверджує вартість, заявлену декларантом. Декларант не надав інших додаткових документів для підтвердження митної вартості, про що повідомив листом №1/1 від 21.01.2022. Митну вартість товару визначено за резервним методом згідно зі статтею 64 Митного кодексу України, на підставі цінової інформації, наявної в митного органу за митною декларацією на рівні – 0,3501 дол.США/кг за МД №UА209140/2022/1250 від 11.01.2022.
Позивач, не погоджуючись із рішеннями про коригування митної вартості товару, звернувся до суду із цим позовом.
З приводу спірних правовідносин колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Відповідно до положень пунктів 23 та 24 частини 1 статті 4 Митного кодексу України ( далі -МК України) митне оформлення - це виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення; митний контроль - це сукупність заходів, що здійснюються митними органами в межах своїх повноважень з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.
За приписами частини 1 статті 246 МК України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.
Згідно частини 1 статті 248 МК України, митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.
Декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії (частина 1 статті 257 МК України).
Положеннями статті 49 МК України встановлено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, визначено як вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Частинами 1 - 2 статті 51 МК України передбачено, що митна вартість товарів, які переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.
У частині 4 статті 58 МК України визначено, що митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.
Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця (частина 5 статті 58 МК України).
Згідно частини 1 статті 52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.
За змістом частини 2 статті 52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.
За правилами частини 1 статті 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
Перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів, визначається частиною 2 статті 53 МК України, а саме: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Відповідно до вимог частини 3 статті 53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісній характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
В силу вимог частини 5 статті 53 МК України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.
Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару (частина 6 статті 53 МК України).
Як встановлено частиною 1 статті 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.
У відповідності до частини 2 статті 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції) здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.
Згідно частини 3 статті 54 МК України за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.
Відповідно до частини 4 статті 54 МК України митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Частиною 5 статті 54 МК України передбачено, що митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право, зокрема, упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.
Частиною 6 статті 54 МК України визначено, що митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: - невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; - неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; - невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; - надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
Відповідно до частини 1 статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості у митному органі вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду (частина 2 статті 54 МК України).
На підставі системного аналізу вказаних законодавчих положень, апеляційний суд враховує, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей.
Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше. Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Разом з тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.
Вказаний висновок узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, що викладена у постанові від 10.10.2019 у справі №803/776/17.
Згідно частин 1, 2 статті 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.
Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, відповідно до частини другої цієї статті є перший метод - за ціною договору (вартість операції).
Частиною 3 статті 57 МК України передбачено, що кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.
Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності (частина 4 статті 57 МК України).
Згідно частини 5 статті 57 МК України у разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.
При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу (частина 6 статті 57 МК України).
За приписами частини 1 статті 58 МК України метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо: 1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару; 2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів; 3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті; 4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.
У частині 2 статті 58 МК України вказано, що метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.
Відповідно до частини 4, 5 статті 58 МК України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.
Згідно з частиною 3 статті 58 МК України у разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу. У разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно з положеннями статті 58 цього Кодексу, за основу для її визначення береться вартість операції з ідентичними товарами, що продаються на експорт в Україну з тієї ж країни і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього.
За приписами частин 1, 2, 4 статті 64 МК України у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 - 63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT). Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях. У разі якщо ця стаття застосовується органом доходів і зборів, він на вимогу декларанта або уповноваженої ним особи зобов`язаний письмово проінформувати їх про митну вартість, визначену відповідно до положень цієї статті, та про використаний при цьому метод.
Нормами статті 368 МК України встановлено, що для цілей оподаткування товарів, що переміщуються (пересилаються) громадянами через митний кордон України, застосовується фактурна вартість цих товарів, зазначена в касових або товарних чеках, ярликах, інших документах роздрібної торгівлі, які містять відомості щодо вартості таких товарів. Особа, яка декларує товари, вправі довести достовірність відомостей, представлених для визначення їх фактурної вартості. У разі наявності доказів недостовірності заявленої фактурної вартості товарів органи доходів і зборів визначають їх вартість самостійно, на підставі ціни на ідентичні або подібні (аналогічні) товари відповідно до вимог цього Кодексу.
Під час митного оформлення товарів митному органу у всіх випадках до митних декларацій від 28.01.2022 №UA204120/2022/008977, №UA204120/2022/008747, від 21.01.2022 №UA204120/2022/006333 було подано наступні документи: контракт від 10.01.2022 №10/01/22, сертифікати якості; пакувальні листи; рахунки-фактури; автотранспортні накладні; експортні декларації (країни відправлення товару); банківські платіжні документи, що підтверджують оплату товару; фіто-санітарні сертифікати; листи пояснення.
Крім того, додатково на вимогу митниці декларантом надано відповідачу листи декларанта продавця, якими пояснюється різниця, заявлена в експортних деклараціях, листи продавця, якими підтверджується заявлена вартість товару та повідомлялося про неможливість надання бухгалтерської документації/прас-листів/каталогу виробника товарів, оскільки це є комерційна таємниця, висновки експерта про якісні та вартісні характеристики товару (в якому судовий експерт Мельник С. М. підтвердив, що заявлена митна вартість задекларованих товарів відповідає ринковій вартості).
Судом на підставі матеріалів справи встановлено, що митну вартість імпортованих товарів, що вказана декларантом у митній декларації, визначено за основним методом, а до самої митної декларації декларантом подано всі наявні у позивача документи для підтвердження заявлених відомостей про митну вартість товару за ціною договору.
Апеляційний суд звертає увагу на те, що у наданих на вимогу митного органу висновках експерта підтверджено, що заявлена митна вартість задекларованих товарів відповідає вартості заявлених у рахунках-фактурах.  
При цьому, згідно п.3.1 контракту №10/01/22 від 10.12.2022 поставка товару здійснюється автомобільним транспортом на умовах “Інкотермс-2010” DAP м. Луцьк.
Згідно Інкотермс 2010 Delivered at Place, скорочено DAP (Постачання в місці призначення) - одна з умов (термінів) Інкотермс, що означає, що продавець виконав своє зобов`язання з постачання тоді, коли він надав покупцеві товар, випущений в митному режимі експорту та готовий до розвантаження з транспортного засобу, який прибув у вказане місце призначення. Умови постачання DAP покладають на продавця обов`язки нести всі витрати й ризики, пов`язані з транспортуванням товару в місце призначення, включаючи (де це буде потрібно) будь-які збори для експорту з країни відправлення.
З огляду на наведене, висновки митного органу про те, що додатково надані декларантом висновки  експерта не підтверджують вартість, заявлену декларантом, так як у них зазначено, що дана вартість не включає транспортних витрат, є безпідставними, оскільки згідно умов контракту №10/01/22 від 10.01.2022 такі витрати покладені на продавця товару відповідно до умов “Інкотермс-2010” DAP.
Також вимога митного органу надати виписку з бухгалтерських документів щодо формування відпускної ціни товару на заявлених комерційних умовах поставки товару, прайс-листи, каталоги виробника товару є доцільним, якщо з документів продавця не вдається однозначно визначити вартість товару, ціну за одиницю. Проте ненадання таких документів продавцем не може ставитися в залежність від можливості митного оформлення покупцем товару за основним методом, якщо для цього у нього є документи, які містять відомості про складові митної вартості. 
Колегія суддів враховує, що продавцем Польською фірмою Glory sp. Z.o.o. листами-повідомленнями, які були подані декларантом відповідачу, було роз`яснено про відсутність можливості надати випуску з бухгалтерської документації щодо формування відпускної ціни товару, прас-лист, каталог виробника товару для широкого кола осіб, оскільки це є комерційною таємницею. На думку апеляційного суду, надання таких документів не є обов`язковим, з огляду на те, що наданими до митного оформлення документами підтверджено митну вартість товару.
Апеляційний суд вказує, що сама по собі виписка з бухгалтерської документації, прайс-листи, договори із третіми особами, а також висновок експерта не є документами, по яких здійснюється оплата та доставка товару, оскільки підтверджуючими документами про вартість товару в даному випадку є контракт та рахунок-фактура (інвойс). Відсутність такої бухгалтерської документації у покупця товару, яка може бути комерційною таємницею продавця щодо формування ціни товару для інших покупців і за відмінними умовами поставки не свідчить про недобросовісність у декларуванні митної вартості. При цьому, ненадання такої документації продавцем покупцю не може позбавляти останнього можливості декларувати товар на підставі інших документів, що підтверджують ціну товару.
При цьому, як вбачається з матеріалів справи, позивач при купівлі вищевказаного товару в договірні відносини з третіми особами, крім продавця, не вступав.
Також суд зазначає, що відповідачем в рішеннях про коригування митної вартості не було обґрунтовано, яким чином вказані розбіжності впливають на митну вартість товару чи її складових.
Суд звертає увагу на те, що однієї лише вказівки на наявність розбіжностей та недоліків у поданих документах, без роз`яснення, в чому такі розбіжності полягають, який їхній вплив на митну вартість оцінюваного товару і чому без їх усунення заявлена митна вартість не може бути визнана, недостатньо для висновку про неможливість застосування основного методу визначення митної вартості.
У зв`язку із чим, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що позивачем подано для митного оформлення імпортованого товару документи, які чітко ідентифікували оцінюваний товар та містили об`єктивні і достовірні дані, що піддавалися обчисленню, чітко підтверджували ціну товарів, що підлягала сплаті позивачем на користь продавця, тобто підтверджували митну вартість товарів за ціною договору згідно з вимогами частин 4 та 5 статті 53 МК України , відтак, суд не встановив розбіжностей у наданих позивачем під час декларування документах.
Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги докази, наявні в матеріалах справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, а позов таким що підлягає до задоволення.
Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.
Частиною 2 ст. 77 КАСУ України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого у Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «РуїзТорія проти Іспанії», параграфи 29 - 30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.
У рішенні «Петриченко проти України» (параграф 13) Європейський суд з прав людини вказував на те, що національні суди не надали достатнього обґрунтування своїх рішень, та не розглянули відповідні доводи заявника, навіть коли ці доводи були конкретними, доречними та важливими.
Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.
Інші зазначені відповідачем в апеляційній скарзі обставини, окрім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.
Доводи апеляційної скарги, наведені на спростування висновків суду першої інстанції, не містять належного обґрунтування чи нових переконливих доводів, які б були безпідставно залишені без розгляду судом першої інстанції.
Порушень норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильного застосування норм матеріального права поза межами вимог апелянта та доводів, викладених у апеляційній скарзі, у ході апеляційного розгляду справи встановлено не було.
З огляду на викладене суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що суд першої інстанції, правильно встановив фактичні обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а відтак апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.
Відповідно до ст.139 КАС України судовий збір розподілу не підлягає.
Керуючись ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325,328, 329 КАС України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Волинської митниці залишити без задоволення.
Рішення Волинського окружного адміністративного суду від 28 червня 2022 року у справі № 140/3760/22 залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя	 	Р. П. Сеник 	
судді	 	Т. В. Онишкевич 	
 	 	Н. М. Судова-Хомюк  	
Повне судове рішення складено 31.10.2022 року