ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
79010, м.Львів, вул.Личаківська,81
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"07" листопада 2022 р.                                       Справа №1.380.2019.002610

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:
головуючого – судді                                                  Кордюк Г.Т.
суддів                                                                                 Кравчук Н.М.
                                                                                          Скрипчук О.С.

секретар судового засідання  Клебан Н.А.

розглядаючи апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “Юніко Експо”, вих.№1106/21-1 від 11.06.2021
на рішення Господарського суду Львівської області від 12.05.2021 (підписане 25.05.2021), головуючий суддя Щигельська О.І, судді: Козак І.Б., Крупник Р.В.
у справі №1.380.2019.002610
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Девелоперська компанія “Мальви”, м. Новояворівськ, Львівська область
до відповідача-1 Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області, м. Львів
до відповідача-2 Державної архітектурно-будівельної інспекції України, м. Київ (правонаступником якої є Державна інспекція архітектури та містобудування України, м. Київ)
третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Управління архітектури та урбаністики Департаменту містобудування Львівської міської ради, м. Львів
третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Виконавчий комітет Львівської міської ради, м. Львів
третя особа-3, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Товариство з обмеженою відповідальністю “Фінансова компанія “Новий Львів”, м. Львів
про визнання протиправними дій, визнання протиправними і скасування рішення та наказів, зобов`язання до вчинення дій

та за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору Товариства з обмеженою відповідальністю “Юніко-Експо”, м. Львів
до відповідача-1 Державної архітектурно-будівельної інспекції України, м. Київ (правонаступником якої є Державна інспекція архітектури та містобудування України, м. Київ)
до відповідача-2 Товариства з обмеженою відповідальністю “Девелоперська компанія “Мальви”, м. Новояворівськ, Львівська область
про визнання недійсним вчиненого одностороннього правочину, визнання протиправними дії та рішення ДАБІ України щодо видачі дозволу на виконання будівельних робіт

за участю учасників справи:
від позивача: Лазор А.О. - адвокат
від відповідача-1: не з`явився
від відповідача-2: не з`явився
від третьої особи-1: не з`явився
від третьої особи-2: Кохан О.І. - представник
від третьої особи-3: не з`явився
від ТОВ “Юніко-Експо”: Шпак В.В. - адвокат

ВСТАНОВИВ:
У серпні 2020 року до Господарського суду Львівської області ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 31.07.2020 надіслано за правилами виключної підсудності матеріали справи № 1.380.2019.002610 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Девелоперська компанія "Мальви" (далі - ТОВ "Девелоперська компанія "Мальви") до Головного інспектора будівельного нагляду Відділу нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури і містобудування Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області Хар Марти Іванівни (далі - головний інспектор ДАБІ у Львівській області Хар М. І.), Головного інспектора будівельного нагляду Відділу нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури і містобудування Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області Федіва Романа Миколайовича (далі - головний інспектор ДАБІ у Львівській області Федів Р. М.), Головного інспектора будівельного нагляду відділу метрології та нагляду за видачею дозволів на виконання будівельних робіт Департаменту дозвільних процедур Державної архітектурно-будівельної інспекції України Ткачук Олени Анатоліївни (далі - головний інспектор ДАБІ України Такчук О. А.), Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області (далі - ДАБІ у Львівській області), Державної архітектурно-будівельної інспекції України (далі - ДАБІ України), з урахуванням заяви про зміну предмета позову, про:
- визнання незаконним та скасування рішення від 29.11.2018 № 91-мб/пз про скасування містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки від 17.02.2017 № 116 на об`єкт будівництва "Будівництво багатоквартирних житлових будинків з вбудованими приміщеннями комерційного призначення і підземним паркінгом та дошкільного навчального закладу на вул. Угорській, 14 у м. Львові (І та ІІ черги будівництва)";
- визнання незаконним та скасування рішення від 05.12.2018 № 103 "Про анулювання дозволу на виконання будівельних робіт";
- визнання незаконним та скасування наказу ДАБІ України від 05.12.2018 № 03-Д "Про анулювання дозволу на виконання будівельних робіт на об`єкт Будівництво багатоквартирних житлових будинків з вбудованими приміщеннями комерційного призначення і підземним паркінгом та дошкільного навчального закладу на вул. Угорській, 14 (І та ІІ черги будівництва) у м. Львові, замовник - Товариство з обмеженою відповідальністю "Девелоперська компанія "Мальви";
- зобов`язання ДАБІ України внести до єдиного реєстру документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів, дані про видачу дозволу на виконання будівельних робіт від 11.07.2017 за № 113171920987 на об`єкт "Будівництво багатоквартирних житлових будинків з вбудованими приміщеннями комерційного призначення і підземним паркінгом та дошкільного навчального закладу на вул. Угорській, 14 (І та ІІ черги будівництва) у м. Львові, замовник - ТОВ "Девелоперська компанія "Мальви".
У вересні 2020 року третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, ТОВ "Юніко-Експо" звернулося до Господарського суду Львівської області з позовною заявою про:
- визнання недійсним одностороннього правочину, вчиненого ТОВ "Девелоперська компанія "Мальви", що виразився у діях по поданню від власного імені як замовником будівництва заяви до ДАБІ України про видачу дозволу на виконання будівельних робіт та в отриманні у якості замовника будівництва дозволу на виконання будівельних робіт по об`єкту "Будівництво багатоквартирних житлових будинків з вбудованими приміщеннями комерційного призначення і підземним паркінгом та дошкільного навчального закладу на вулиці Угорській, 14 (І та ІІ черги будівництва) у місті Львові";
- визнання протиправним дій та рішення Державної архітектурно-будівельної інспекції України щодо видачі дозволу на виконання будівельних робіт № ІУ 113171920987 від 11.07.2017, замовник - ТОВ "Девелоперська компанія "Мальви".
Ухвалою Господарського суду Львівської області від 30.09.2020, зокрема, задоволено клопотання та виключено зі складу співвідповідачів: головного інспектора ДАБІ у Львівській області Хар М.І.; головного інспектора ДАБІ у Львівській області Федіва Р.М.; головного інспектора ДАБІ України Ткачук О.А. Задоволено клопотання в частині виключення зі складу третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - ТОВ "Юніко-Експо".
Рішенням Господарського суду Львівської області від 12.05.2021 у справі №1.380.2019.002610 позовні вимоги ТОВ "Девелоперська компанія "Мальви" до ДАБІ України задоволено:
- визнано незаконним та скасовано рішення від 29.11.2018 № 91-мб/пз про скасування містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки від 17.02.2017 №116 на об`єкт будівництва "Будівництво багатоквартирних житлових будинків з вбудованими приміщеннями комерційного призначення і підземним паркінгом та дошкільного навчального закладу на вул. Угорській, 14 у м. Львові (1 та 2 черги будівництва)";
- визнано незаконним та скасовано рішення від 05.12.2018 № 103 "Про анулювання дозволу на виконання будівельних робіт";
- визнано незаконним та скасовано наказ ДАБІ України від 05.12.2018 № 103-Д "Про анулювання дозволу на виконання будівельних робіт на об`єкт Будівництво багатоквартирних житлових будинків з вбудованими приміщеннями комерційного призначення і підземним паркінгом та дошкільного навчального закладу на вул. Угорській, 14 (1 та 2 черги будівництва) у м. Львові, замовник - ТОВ Девелоперська компанія Мальви";
- зобов`язано ДАБІ України внести до єдиного реєстру документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів, дані про видачу дозволу на виконання будівельних робіт від 11.07.2017 за № 113171920987 на об`єкт "Будівництво багатоквартирних житлових будинків з вбудованими приміщеннями комерційного призначення і підземним паркінгом та дошкільного навчального закладу на вул. Угорській, 14 (1 та 2 черги будівництва) у м. Львові, замовник - Товариство з обмеженою відповідальністю Девелоперська компанія Мальви".
Провадження у справі в частині позовних вимог ТОВ "Девелоперська компанія "Мальви" до Департаменту ДАБІ у Львівській області закрито.
У задоволенні позовних вимог третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору - ТОВ "Юніко-Експо" - відмовлено у повному обсязі.
Рішення суду мотивовано, зокрема, тим, що відповідач - ДАБІ України в особі територіального відділу застосував зворотну дію закону в часі, а саме прийняв рішення від 29.11.2018 № 91-мб/нз та скасував містобудівні умови та обмеження, які видані 17.02.2017, відповідно до Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», який набрав чинності лише з 10.06.2017. Крім того, суд звернув увагу на те, що за наявності підстав вважати, що містобудівні умови та обмеження містили певні недоліки, орган нагляду мав право зупинити дію рішення об`єкта нагляду та повідомити його про необхідність усунення встановлених недоліків. Водночас, за висновком суду, скасування містобудівних умов та обмежень є крайнім заходом, проте відповідачем не доведено доцільність скасування спірних містобудівних умов та обмежень як крайнього заходу без розгляду питання про їх зупинення та винесення відповідних приписів для надання часу для приведення вказаних документів у відповідність до вимог чинного законодавства. Тому суд дійшов висновку, що відповідачем як суб`єктом владних повноважень не дотримано принцип належного врядування та необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів позивача, і цілями, на досягнення яких спрямовані застосовані заходи результатів державного нагляду. Крім того, суд зазначив, що оспорювані рішення та наказ про анулювання дозволу на виконання будівельних робіт від 11.07.2017 за №ІУ 113171920987 є похідними, а тому також є незаконними та повинні бути скасовані.
Рішення суду в частині відмови у задоволенні позову третьої особи мотивовано тим, що заяву про отримання дозволу на будівництво не може бути визнано одностороннім правочином, а також визнано недійсною, оскільки вона не створює права та обов`язки у сторін спору; дозвіл на будівництво надавався ДАБІ України, яким перевірялися повноваження відповідної особи на отримання дозволу, а тому у випадку незгоди позивача із наданим дозволом на виконання будівельних робіт він мав би оскаржувати саме рішення про надання дозволу.
Щодо вимоги про визнання протиправними дій та рішення ДАБІ України щодо видачі дозволу на виконання будівельних робіт від 11.07.2017 № ІУ 113171920987 суд першої інстанції зазначив, що до обов`язкової ознаки замовника будівництва не належить наявність у відповідної особи права власності або права користування земельною ділянкою. Разом з цим судом враховано, що між ТОВ "Юніко-Експо" та ТОВ "Девелоперська компанія "Мальви" укладено договір про будівництво №20/10 від 20.10.2014, за умовами якого ТОВ "Девелоперська компанія "Мальви" взяло на себе зобов`язання збудувати багатоквартирні житлові будинки за адресою: м. Львів, вул. Угорська, 14 власними коштами та із залученням кредитних коштів банків і фінансових установ у порядку, визначеному законодавством, чи з інших джерел, не заборонених чинним законодавством, а відповідно до п.2.2.2 договору про будівництво сторони погодили, що замовник передає забудовнику свої функції замовника в частині, зокрема, отримання дозвільних документів на будівництво.
Не погоджуючись з рішенням місцевого господарського суду, ТОВ “Юніко-Експо” звернулося до Західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Львівської області від 12.05.2021 у справі №1.380.2019.002610 та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог ТзОВ “ДК “Мальви” відмовити, а позов ТзОВ “Юніко-Експо” - задоволити в повному обсязі. Зокрема, зазначає, що в усіх редакціях договору чітко зафіксовано, що внесення змін в існуючий дозвіл чи отримання нового дозволу на виконання будівельних робіт здійснюється лише від імені та за заявою замовника, яким залишається ТзОВ “Юніко-Експо”. Апелянт також наголошує, що лише законний користувач земельної ділянки забудови наділений статусом замовника будівництва, який надає йому право зводити на ній будівлі, а також набувати право власності на такі будівлі. Вважає помилковими висновки суду першої інстанції про набуття ТзОВ “ДК “Мальви” статусу замовника будівництва та відповідно права на отримання дозволу про початок виконання будівельних робіт на власне ім`я, оскільки такі висновки не узгоджуються з умовами договору та вимогами законодавства. Крім цього, зазначає, що судом помилково не враховано того, що дію договору про будівництво №20/10 від 20.10.2014 припинено з 25.09.2018, внаслідок односторонньої відмови від договору, в порядку, визначеному останнім. Апелянт наголошує, що позивачем не доведено порушення його прав, оскільки останній не має статусу замовника будівництва та у останнього відсутні документи щодо права користування земельною ділянкою.
У відзиві на апеляційну скаргу Державна архітектурно-будівельна інспекція України просить суд скасувати рішення Господарського суду Львівської області від 12.05.2021 у справі №1.380.2019.002610 в частині задоволених позовних вимог і прийняти в цій частині нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог ТзОВ “ДК “Мальви” - відмовити в повному обсязі. Так, відповідач-2 підтримує вимоги апеляційної скарги в цій частині. Зокрема, зазначає, що позивач не надав жодного документу на спростування виявлених відповідачем порушень та не вказав у позовній заяві жодної належної підстави для скасування рішення відповідача. Наголошує, що у спірному випадку здійснювалася перевірка об`єкту нагляду – Управління архітектури та урбаністики Департаменту містобудування Львівської міської ради, а не позивача у справі – ТзОВ “ДК “Мальви”. Також вважає неправильним задоволення судом вимоги про зобов`язання відповідача до вчинення дій, ще й з тих підстав, що така вимога не може бути виконана та така суперечить вимогам чинного законодавства. Щодо вимог апеляційної скарги про скасування рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позову третьої особи, Державна архітектурно-будівельна інспекція України просить такі залишити без задоволення, а оскаржуване рішення в цій частині – без змін.
У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ “Девелоперська компанія “Мальви” просить оскаржуване рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу – без задоволення. Зокрема, зазначає, що апелянт в апеляційній скарзі помилково посилається на редакцію п.2.2.2 договору в редакції додаткової угоди №2 від 07.12.2021, оскільки факт підписання додаткових угод до договору про будівництво оспорюється в іншій справі №914/1031/18, в процесі розгляду якої судом призначено судову експертизу щодо підписання договору та додатків до договору. Наголошує, що до обов`язкової ознаки замовника будівництва не належить наявність у відповідної особи права власності або права користування земельною ділянкою. Щодо незаконності скасування містобудівних умов та обмежень, зазначає, що підставою для скасування останніх могла бути лише невідповідність намірів щодо забудови земельної ділянки вимогам містобудівної документації на місцевому рівні, а в усіх інших випадках органи архбуднагляду наділялись правом зупинення дії такого рішення з метою усунення порушень. На думку позивача відповідачем не доведено доцільність скасування спірних містобудівних умов та обмежень. З приводу позовних вимог третьої особи, позивач зазначає про неправильно обраний спосіб захисту та пропуск позовної давності.
Постановою Західного апеляційного господарського суду від 06.12.2021 скасовано рішення Господарського суду Львівської області від 12.05.2021 у справі №1.380.2019.002610 та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ТОВ "Девелоперська компанія "Мальви" відмовлено. Позовні вимоги ТОВ "Юніко-Експо" задоволено частково. Визнано протиправними дії та рішення ДАБІ України щодо видачі дозволу на виконання будівельних робіт від 11.07.2017 № ІУ 113171920987, замовник ТОВ "Девелоперська компанія "Мальви". В частині позовних вимог ТОВ "Юніко-Експо" про визнання недійсним вчиненого ТОВ "Девелоперська компанія "Мальви" одностороннього правочину, що виразився у діях по поданню заяви про видачу дозволу на виконання будівельних робіт, - провадження у справі закрито (а.с. 34-52 том ІХ).
Апеляційний господарський суд констатував, що за своєю правовою природою договір про будівництво від 20.10.2014 № 20/10 є змішаним договором, який містить ознаки договорів доручення та будівельного підряду (підряду на капітальне будівництво). Правовідносини, що виникли із цього договору регулюються нормами глав 61 та 68 Цивільного кодексу України. Проте цей договір не містить ознак договору суборенди землі чи іншого правочину із передачі речових прав на землю. Тому, за висновком суду, зазначений договір не міг слугувати підставою для їх виникнення у ТОВ "Девелоперська компанія "Мальви" чи реєстрації у Державному реєстрі речових прав про нерухоме майно. Таким чином, рішення про видачу дозволу на виконання будівельних робіт від 11.07.2017 № ІУ 113171920987, прийняте уповноваженою особою ДАБІ України за відсутності документів, що підтверджують належність заявнику - ТОВ "Девелоперська компанія "Мальви" речових прав на земельну ділянку, є незаконним і порушує права та охоронювані законом інтереси ТОВ "Юніко-Експо" як землекористувача.
Обґрунтовуючи юридичну заінтересованість ТОВ "Девелоперська компанія "Мальви" у вирішенні спору про скасування рішення ДАБІ України від 29.11.2018 № 91-мб/пз, місцевий господарський суд виходив із того, що, попри повідомлення ТОВ "Девелоперська компанія "Мальви" про односторонню відмову ТОВ "Юніко-Експо" від договору про будівництво від 20.10.2014 № 20/10, цей договір продовжує діяти. Однак такий висновок господарського суду першої інстанції, за висновком апеляційного суду, суперечить положенням статей 849 та 1008 Цивільного кодексу України, якими встановлено безумовне право замовника за договором підряду та довірителя за договором доручення відмовитися від таких договорів у будь який час.
З огляду на протиправність видачі ДАБІ України дозволу на виконання будівельних робіт від 11.07.2017 за №ІУ 113171920987 за заявою ТОВ "Девелоперська компанія "Мальви" - особи яка не є замовником будівництва та не має жодних речових прав на земельну ділянку, судова колегія апеляційного суду дійшла висновку, що інтерес цієї особи у поновленні дії незаконно виданого дозволу не має правового характеру, а тому судовому захисту не підлягає.
За висновком апеляційного суду, місцевий господарський суд, правильно визначивши, що подана ТОВ "Девелоперська компанія "Мальви" до ДАБІ України заява про видачу дозволу на виконання будівельних робіт від 07.07.2017 вх. № 40-30/0707-38 та доданих до неї документів не є правочином, оскільки не може бути безпосередньою та достатньою причиною виникнення, зміни чи припинення цивільних прав та обов`язків особи, припустився неправильного застосування норм процесуального права, та вирішив по суті спір, який немає предмета. Разом з тим, згідно з п.2 ч.1 ст.231 ГПК України у цій частині провадження у справі підлягає закриттю. Крім того, судова колегія відхилила доводи ТОВ "Девелоперська компанія "Мальви" про пропуск ТОВ "Юніко-Експо" строку позовної давності, оскільки під час розгляду справи у суді першої інстанції ДАБІ України як сторона спору (особа до якої заявлено матеріально-правову вимогу) про застосування позовної давності не заявляла.
Постановою Верховного Суду від 12.07.2022 постанову Західного апеляційного господарського суду від 06.12.2021 у справі № 1.380.2019.002610 скасовано в частині відмови у задоволенні позовних вимог ТОВ "Девелоперська компанія "Мальви", в частині часткового задоволення позовних вимог ТОВ "Юніко-Експо" та в частині стягнення судових витрат. Справу №1.380.2019.002610 в цій частині передано на новий розгляд до Західного апеляційного господарського суду. У решті (в частині закриття провадження у справі та повернення судового збору) постанову Західного апеляційного господарського суду від 06.12.2021 у справі № 1.380.2019.002610 залишено без змін (а.с. 229-273 том Х).
Скасовуючи частково постанову Західного апеляційного господарського суду та направляючи дану справи у скасованій частині на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, Верховний Суд щодо позову ТОВ "Девелоперська компанія "Мальви" вказав, що під час нового апеляційного розгляду цієї справи, апеляційному господарському суду слід достеменно установити правову природу договору про будівництво, укладеного між ТОВ "Девелоперська компанія "Мальви" та ТОВ "Юніко-Експо", дослідити підстави розірвання такого договору, установити наявність чи відсутність порушень договору про будівництво та врахувати, що положеннями статті 849 Цивільного кодексу України встановлено три окремі (самостійні) підстави для відмови замовника від договору підряду та, відповідно, різні правові наслідки такої відмови.
Щодо позову ТОВ "Юніко-Експо", то Верховний Суд вказав, що під час нового апеляційного розгляду цієї справи слід врахувати висновки, викладені постановах Великої Палати Верховного Суду від 22.05.2018 у справі №369/6892/15-ц, від 31.10.2018 у справі № 367/6105/16-ц, від 18.12.2019 у справі № 522/1029/18, від 16.06.2020 у справі № 372/266/15-ц, та установити, чи було пропущено строк позовної давності щодо позовної вимоги ТОВ "Юніко-Експо" про визнання протиправними дії та рішення ДАБІ України щодо видачі дозволу на виконання будівельних робіт від 11.07.2017 №ІУ 113171920987, замовник ТОВ "Девелоперська компанія "Мальви", про пропуск якого заявляло ТОВ "Девелоперська компанія "Мальви.
12.09.2022 на адресу суду від ТОВ «Девелоперська компанія «Мальви» надійшло клопотання про зупинення провадження у даній справі до вирішення та набрання законної сили рішенням Господарського суду Львівської області у справі №   914/2811/21 за позовом ТОВ «Девелоперська компанія «Мальви» до ТОВ "Юніко-Експо" про визнання недійсним одностороннього правочину – повідомлення про одностороннє розірвання договору про будівництво від 13.09.2018 та зобов`язання вчинити дії (зареєстроване в канцелярії суду за вх№   01-05/2269/22). В судовому засіданні 03.10.2022 представник відкликав дане клопотання, про що зазначено в протоколі судового засідання.
Представник скаржника в судовому засідання доводи апеляційної скарги підтримав повністю. На підтвердження своїх доводів долучив до матеріалів справи додаткові пояснення (зареєстровані в канцелярії суду за вх№   01-04/5475/22 від 03.10.2022).
Представник позивача в судовому засіданні проти вимог апеляційної скарги заперечив, просив оскаржуване рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу – без задоволення, з підстав, наведених у відзиві на апеляційну скаргу та у додатково поданих письмових поясненнях (зареєстровані в канцелярії суду за вх№   01-04/5010/22 від 12.09.2022).
Представники відповідачів та третіх осіб в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, хоча належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання.
Відповідно до ч.12 ст.270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Оскільки явка представників відповідачів та третіх осіб в судове засідання не визнавалась обов`язковою, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за їхньої відсутності.
Встановивши обставини справи, вивчивши апеляційну скаргу, здійснивши оцінку доказів, що містяться в матеріалах справи, заслухавши учасників справи, Західний апеляційний господарський суд встановив таке.
18.05.2012 Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області видано ТОВ “Юніко-Експо” дозвіл на виконання будівельних робіт №ЛВ 12512077515 (переоформлення дозволу на виконання будівельних робіт від 05.08.2010 №1/345-10) з будівництва з житлово-офісного комплексу на вул. Угорській, 14, м. Львові: 2-га черга реконструкція 3-х поверхової промислової будівлі під багатофункціональний торгово-розважальний комплекс, 16-поверхова офісна будівля, 3-тя черга будівництво багатоквартирних житлових будинків з автостоянками та об`єктами обслуговування.
20.10.2014 між ТОВ “Юніко-Експо” (замовник) та ТОВ “Девелоперська компанія “Мальви” (забудовник) укладено договір №20/10 про будівництво, відповідно до умов якого замовник - є орендарем земельної ділянки території забудови, отримала дозвіл на виконання будівельних робіт на території забудови, наділена функціями замовника спорудження об`єкта будівництва згідно з чинним законодавством України; забудовник - має будівельну ліцензію, здійснює будівництво об`єкта, технічний нагляд; приймає на себе функції генпідрядника, що стосуються будівництва та здачі/прийняття в експлуатацію об`єкта; здійснює в порядку і на умовах, передбачених цим договором, за рахунок власних та залучених коштів фінансування будівництва об`єкта згідно з чинним законодавством України; “об`єкт будівництва, об`єкт” - багатоквартирні житлові будинки з автостоянками та об`єктами обслуговування, будівництво яких здійснюється згідно погодженої сторонами схеми забудови ділянки, (додаток № 4 до договору) на земельній ділянці, розташованій у м. Львові на вул. Угорській, 14, кадастровий номер 4610136800:01:010:0066, загальною площею 3,8281 га, право замовника на будівництво яких виникло на підставі договору оренди землі 21.12.2006 та дозволу на виконання будівельних робіт від 05.08.2010 року №1/345-10, третя черга будівництва. Будівництво відповідно до умов даного договору, буде здійснюватися на земельній ділянці території забудови, будівництво та введення в експлуатацію об`єкта будівництва може здійснюватися по частинах - секціях, причому, кожна квартира, нежитлове приміщення комерційного призначення буде виступати самостійним об`єктом цивільних прав. Загальна кількість та площа квартир, нежитлових приміщень комерційного призначення в об`єкті, буде визначена на підставі проектно-кошторисної документації, технічної документації та фактичної площі об`єкту нерухомості, що визначається суб`єктом господарювання, у компетенцію якого входить проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна згідно чинного законодавства, після завершення будівництва об`єкта. Положення цього договору щодо будівництва, введення в експлуатацію та розподілу площ об`єкту будівництва, застосовуються також до частин об`єкта будівництва – секцій (а.с. 50-56 том І).
Відповідно до п.2.2.2 договору замовник передає забудовнику свої функції замовника в частині: - розроблення та погодження проектно-кошторисної документації у встановленому порядку; - внесення за заявою замовника змін до дозволу на виконання будівельних робіт від 05.08.2010 №1/345-10 в частині третьої черги будівництва та особи генпідрядника; - отримання інших дозвільних документів на будівництво об`єкта; - здійснення технічного нагляду за спорудженням об`єкта будівництва; - прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта або частини об`єкта (секції); - укладення з Львівською міською радою договору про пайову участь та подальшої сплати інвестиційного внеску на розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста.
Згідно з п.2.2.3 договору забудовник за власний рахунок зобов`язується вчинити дії, спрямовані на розроблення та погодження проектно-кошторисної документації; отримання технічних умов щодо інженерного забезпечення об`єкта будівництва; прийняття від замовника будівельного майданчика; здійснення будівництва об`єкта відповідно до проектно-кошторисної документації та чинних нормативно-правових актів, державних будівельних норм, правил, стандартів, тощо у галузі будівництва і експлуатації об`єктів житлового та не житлового призначення; здійснювати постійне фінансування будівництва об`єкта та інших витрат, передбачених цим договором, в т. ч. сплатити інвестиційний внесок на розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста; вжити необхідних заходів, спрямованих на прийняття в експлуатацію завершеного будівництвом об`єкта; здійснює технічний нагляд за спорудженням об`єкта будівництва.
У пунктах 3.3.2, 3.3.3 договору сторони погодили, що замовник зобов`язаний вирішувати та узгоджувати з місцевими органами державної влади та органами місцевого самоврядування, іншими установами, організаціями та підприємствами питання, що пов`язані з своєчасним отриманням всіх необхідних дозволів та погоджень, технічних умов згідно з встановленим законодавством України порядком та існуючими домовленостями. У разі необхідності та за згодою замовника забудовник може залучати представників замовника для виконання таких робіт та отримати потрібні дозволи, погодження на виконання будівельних робіт, в тому числі, виключно за письмовою заявою замовника, від імені замовника вносити зміни в існуючий дозвіл чи отримати новий дозвіл на виконання будівельних робіт по спорудженню об`єкту будівництва.
Відповідно до п.16.3 договору у випадку порушення забудовником строків, встановлених календарним графіком виконання робіт з будівництва об`єкта, що є додатком до цього договору, на строк понад 6 місяців, замовник вправі відмовитись від цього договору в односторонньому порядку. У цьому випадку замовник зобов`язаний провести розрахунок за фактично виконані забудовником роботи, за вирахуванням штрафу у розмірі 2% вартості будівництва. Розрахунок проводиться після передачі забудовником замовнику дозвільної, проектно-кошторисної та іншої документації, що стосуються об`єкту будівництва, шляхом передачі забудовнику на підставі відповідних договорів площ об`єкту будівництва. Відсоткове значення площ об`єкту, що в цьому випадку підлягають передачі забудовнику, по відношенню до всієї площі об`єкту будівництва, визначається як відношення 85% вартості виконаних забудовником робіт до загальної вартості будівництва згідно проектно-кошторисної документації.
24.03.2015 ТзОВ “Юніко-Експо” направило директору ТзОВ “Девелоперська компанія “Мальви” лист №0324-1, в якому, враховуючи істотне порушення забудовником умов договору, запропонувало усунути порушення вимог законодавства та умов договору, врегулювати порядок виконання договору та подальшої співпраці сторін шляхом підписання додаткової угоди про внесення змін до договору в запропонованій редакції або розірвати договір про будівництво №20/10 від 20.10.2014.
25.11.2015 сторонами договору підписано додаткову угоду №1, відповідно до умов якої сторони погодили внести зміни до договору про будівництво №20/10 від 20.10.2014, а саме: викласти п.1.4 в наступній редакції “об`єкт будівництва, об`єкт” - багатоквартирні житлові будинки з автостоянками та об`єктами обслуговування, будівництво яких здійснюється згідно погодженої сторонами схеми забудови ділянки (додаток №4 до договору) на земельній ділянці, розташованій у м. Львові на вул. Угорській,14, кадастровий номер 4610136800:01:010:0066, загальною площею 3,8281 га, право замовника на будівництво яких виникло на підставі договору оренди землі 21.12.2006 та дозволу на виконання будівельних робіт від 05.08.2010 №1/345-10, третя черга будівництва. Будівництво відповідно до умов даного договору буде здійснюватися на земельній ділянці території забудови, будівництво та введення в експлуатацію об`єкта будівництва здійснюється по частинах чергах, які складаються з секцій, причому, кожна квартира, нежитлове приміщення комерційного призначення буде виступати самостійним об`єктом цивільних прав. Загальна кількість та площа квартир, нежитлових приміщень комерційного призначення в об`єкті, буде визначена на підставі проектно-кошторисної документації, технічної документації та фактичної площі об`єкту нерухомості, що визначається суб`єктом господарювання, у компетенцію якого входить проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна згідно чинного законодавства, після завершення будівництва об`єкта.
Положення цього договору щодо будівництва, введення в експлуатацію та розподілу площ об`єкту будівництва, застосовуються також до частин об`єкта будівництва - секцій. Черговість будівництва може бути змінено за взаємним погодженням сторін.
Черги будівництва визначаються наступним чином:
I черга: секції 1, 2, 3 згідно схеми забудови ділянки, (додаток №4 до договору) розміщені вздовж вул. Угорської, за виключенням кутової секції.
II черга: секції 4, 5, 6 згідно схеми забудови ділянки, (додаток №4 до договору) розміщені вздовж вул. Проектованої включаючи кутову секцію.
III черга: секції 7, 8, 9 згідно схеми забудови ділянки, (додаток №4 до договору) розміщені вздовж вул. Луганської.”.
Поряд з тим, додатковою угодою №1 від 25.11.2015 сторони погодили доповнити договір, зокрема, п.3.3.25 наступного змісту: “За цим договором усі обов`язки покладені на замовника при видачі органом місцевого самоврядування містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки по вул. Угорській, 14 переходять до забудовника.”.
07.07.2016 ТзОВ “Юніко-Експо” направило ТзОВ “Девелоперська компанія “Мальви” лист №07.07-1, в якому просило негайно усунути порушення, вказані в Акті перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 05.07.2016 та повідомити ТзОВ “Юніко-Експо” з метою проведення повторної перевірки.
У відповідь на зазначений лист ТзОВ “Девелоперська компанія “Мальви” листом вих.№55 від 22.08.2016 повідомило, що представник ТзОВ “Девелоперська компанія “Мальви” не може отримати у Львівській міській раді містобудівні умови та обмеження із змінами відповідно до Ухвали ЛМР №5186 від 01.10.2015, у зв`язку з тим, що у товариства немає нового договору оренди землі. З метою виконання умов договору про будівництво №20/10 від 20.10.2014 просив надати новий договір оренди землі по вул. Угорська, 14 для внесення змін до містобудівної документації.
01.09.2016 ТзОВ “Юніко-Експо” листом №0109-1 повідомило, що твердження про невиконання вимог Ухвали ЛМР №5186 від 01.10.2015 не відповідають дійсності, оскільки ТзОВ “Юніко-Експо” подано на розгляд ЛМР заяву вх.№2-21203 від 04.11.2015 про укладення договору оренди землі, станом на 01.09.2016 документи перебувають на розгляді. Крім того, в листі зазначено, що під час засідання виконавчого комітету ЛМР розгляд Містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки на будівництво багатоквартирного житлового будинку на вул. Угорській, 14 з офісними приміщеннями та підземним паркінгом (№5 та №6 на генплані) відкладено, для зобов`язання забудовника побудувати дошкільний дитячий заклад (садочок) і змінити генплан. Як вбачається з листа Департаменту містобудування ЛМР від 27.05.2016 питання надання Містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки на будівництво багатоквартирного житлового будинку на вул. Угорській, 14 з офісними приміщеннями та підземним паркінгом (№5 та №6 та наступні) можливе лише після корегування генерального плану забудови кварталу та розгляду містобудівного розрахунку будівництва дошкільного дитячого закладу.
Наказами Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові від 18.10.2016 за №№25/16, 27/16, 28/16, відповідно до ст.39-1 Закону України “Про регулювання містобудівної діяльності”, Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України та на підставі акту перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 18.10.2016, скасовано реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт за №ЛВ 083143420037 від 08.12.2014, №ЛВ 083143490867 від 15.12.2014, №ЛВ 083143581054 від 24.12.2014 та №ЛВ 083150960156 від 06.04.2015.
На виконання договору оренди землі від 25.10.2016 Львівська міська рада передала в оренду ТзОВ “Юніко-Експо” земельну ділянку кадастровий номер 4610136800:01:010:0079, загальною площею 2,2831 га, для будівництва та обслуговування житлово-офісного комплексу (п.п.1, 2, 15). Цільове призначення земельної ділянки землі житлової та громадської забудови, категорія земельної ділянки за функціональним призначенням землі змішаного використання (комерційного використання та житлової забудови) (п.16).
07.12.2016 між ТзОВ “Юніко-Експо” та ТзОВ “Девелоперська компанія “Мальви” укладено додаткову угоду №2 до договору №20/10 про будівництво від 20.10.2014, відповідно до умов якої п.1.4 викладено у наступній редакції: “1.4. “об`єкт будівництва, об`єкт” - багатоквартирні житлові будинки з автостоянками та об`єктами обслуговування, будівництво яких здійснюється згідно погодженої сторонами схеми забудови ділянки, (додаток №4 до договору) на земельній ділянці, розташованій у м. Львові на вул. Угорській, 14, кадастровий номер 4610136800:01:010:0079, загальною площею 2,2831 га, право замовника на будівництво яких виникло на підставі договору оренди землі 25.10.2016 та дозволу на виконання будівельних робіт від 05.08.2010 №1/345-10, третя черга будівництва та/або інших дозвільних документів які буде отримано замовником протягом строку дії цього договору. Будівництво відповідно до умов даного договору буде здійснюватися на земельній ділянці території забудови, будівництво та введення в експлуатацію об`єкта будівництва здійснюється по частинах - чергах, які складаються з секцій, причому, кожна квартира, нежитлове приміщення буде виступати самостійним об`єктом цивільних прав. Загальна кількість та площа квартир, нежитлових приміщень комерційного призначення в об`єкті, буде визначена на підставі проектно-кошторисної документації, технічної документації та фактичної площі об`єкту нерухомості, що визначається суб`єктом господарювання, у компетенцію якого входить проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна згідно чинного законодавства, після завершення будівництва об`єкта.
Положення цього договору щодо будівництва, введення в експлуатацію та розподілу площ об`єкту будівництва, застосовуються також до частин об`єкта будівництва - секцій. Черговість будівництва може бути змінено за взаємним погодженням сторін.
Черги будівництва визначаються наступним чином:
I черга: секції 1, 2, 3 згідно схеми забудови ділянки, (додаток №4 до договору).
II черга: секції 4, згідно схеми забудови ділянки, (додаток №4 до договору).
III черга: 5, 6, гідно схеми забудови ділянки, (додаток №4 до договору).
IV черга 7, 8, дитячий дошкільний заклад, згідно схеми забудови ділянки, (додаток №4 до договору).”
Водночас додатковою угодою №2 від 07.12.2016 сторони погодили викласти п.1.5 договору в наступній редакції: “1.5. “Земельна ділянка території забудови (будівельний майданчик)” - це територія, на якій здійснюється будівництва об`єкта та яка складається з земельної ділянки, розташованої у м. Львові на вул. Угорській, 14, кадастровий номер 4610136800:01:010:0079, загальною площею 2,2831 га, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлово-офісного комплексу, що перебуває у користуванні замовника на підставі договору оренди землі 25.10.2016, укладеного із Львівською міською радою (надалі земельна ділянка). Земельна ділянка, що за погодженням сторін відповідає Земельній ділянці території забудови (будівельний майданчик), та границі будівельного майданчика, визначаються згідно “Меж земельної ділянки території забудови (будівельний майданчик)”, що оформляються додатком №1 до цього договору та є його невід`ємною частиною.
Замовник гарантує забудовнику, що земельна ділянка території забудови за цільовим призначенням відноситься до земель, на яких можна здійснювати спорудження об`єкта будівництва. Замовник гарантує забудовнику, що на момент укладення цього договору земельна ділянка території забудови нікому іншому не продана, не подарована, іншим способом не відчужувалась, судового спору щодо неї, як в межах, так і за межами України немає, в заставі не перебуває.”.
Крім цього, п.2.2.2 договору викладено в наступній редакції: “замовник передає забудовнику свої функції замовника в частині, зокрема: внесення за заявою замовника змін до дозволу на виконання будівельних робіт від 05.08.2010 №1/345-10 в частині третьої черги будівництва та особи генпідрядника та/або отримання від імені та за заявою замовника нового дозволу на виконання будівельних робіт, подання на реєстрацію декларації про початок будівельних робіт, чи отримання інших визначених законодавством документів, необхідних для початку та проведення будівельних робіт по спорудженню об`єкта будівництва; отримання інших дозвільних документів на будівництво об`єкта.”.
Пункт 3.3.3 договору викладено в наступній редакції: “отримати потрібні дозволи, погодження на виконання будівельних робіт, в тому числі, за попереднього письмового погодження замовника, від імені замовника вносити зміни в існуючий дозвіл на виконання будівельних робіт від 05.08.2010 №1/345-10 в частині третьої черги будівництва та/або отримати новий дозвіл на виконання будівельних робіт та/або здійснювати реєстрацію декларацій про початок будівельних робіт по спорудженню об`єкта будівництва та нести відповідальність за достовірність документів та даних використаних для отримання зазначених дозвільних документів.”.
Пункт 16.3 договору сторони погодили викласти у наступній редакції: “У випадку порушення забудовником строків встановлених календарним графіком виконання робіт з будівництва об`єкта, що є додатком до цього договору, на строк понад 6 місяців, замовник вправі відмовитись від цього договору в односторонньому порядку, направивши відповідне повідомлення забудовнику. Договір вважається припиненим на 10 день після направлення замовником повідомлення про відмову від договору.”.
17.02.2017 виконавчим комітетом Львівської міської ради прийнято рішення №116, яким затверджено містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки на будівництво ТзОВ “Юніко-Експо” багатоквартирних житлових будинків з вбудованими приміщеннями комерційного призначення і підземним паркінгом та дошкільного навчального закладу на вул. Угорській, 14 (І та ІІ черги будівництва), видані Управлінням архітектури та урбаністики Департаменту містобудування Львівської міської ради (а.с. 13-14 том І).
07.07.2017 ТзОВ “Девелоперська компанія “Мальви” (як замовник) звернулося до Державної архітектурно-будівельної інспекції України із заявою про видачу дозволу на виконання будівельних робіт “Будівництво багатоквартирних житлових будинків з вбудованими приміщеннями комерційного призначення і підземним паркінгом та дошкільного навчального закладу на вул. Угорській, 14 (1 та 2 черги будівництва) у м. Львові”.
11.07.2017 Державною архітектурно-будівельною інспекцією України ТОВ “Девелоперська компанія “Мальви” (замовнику) надано дозвіл №ІУ 113171920987 на виконання будівельних робіт на об`єкт “Будівництво багатоквартирних житлових будинків з вбудованими приміщеннями комерційного призначення і підземним паркінгом та дошкільного навчального закладу на вул. Угорській, 14 (1 та 2 черги будівництва) у м. Львові” (а.с. 12 том І).
13.09.2018 ТзОВ “Юніко-Експо” надіслало ТзОВ “Девелоперська компанія “Мальви” повідомлення про односторонню відмову від договору (одностороннє розірвання договору) з вимогою про сплату неустойки (вих.№1309/18-1), в якому повідомило про те, що враховуючи численні порушення з боку ТзОВ “Девелоперська компанія “Мальви” умов договору, в односторонньому порядку відмовляється від договору про будівництво №20/10 від 20.10.2014 з врахуванням змін (в односторонньому порядку розриває договір), що має наслідком його припинення на 10 (десятий) день, з дня направлення цього повідомлення, а саме: з 24.09.2018, а також вимагало сплатити неустойки в сумі 58   166   071,75 грн.
У відповідь на вказане повідомлення ТзОВ “Девелоперська компанія “Мальви” 20.09.2018 надіслало заперечення на повідомлення про односторонню відмову від договору, в яких зазначило, що договір на будівництво №20/10 від 20.10.2014 не може бути розірваний, у зв`язку із відсутністю згоди на розірвання із сторони ТзОВ “Девелоперська компанія “Мальви”, а одностороння відмова ТзОВ “Юніко-Експо” від зобов`язань є неможливою в силу положень вказаного договору.
03.10.2018 Громадська організація “Вектор Європейського розвитку “Варто” звернулась із зверненням до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області (вх. №1013/18/3-649), згідно з яким просить здійснити перевірку належного оформлення та законності містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки за адресою: м. Львів, вул. Угорська, 14 з кадастровим номером 4610136800:01:010:0079.
Згідно з наказом Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 28.11.2018 №1503 “Про проведення позапланової перевірки” наказано Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області провести позапланову перевірку з питань дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час провадження Управлінням архітектури та урбаністики Департаменту містобудування Львівської міської ради містобудівної діяльності, а саме: надання містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки від 17.02.2017 № 116 (а.с. 22-23 том І).
Головним інспектором ДАБІ у Львівській області Хар М. І., головним інспектором ДАБІ у Львівській області Федівом Р. М. проведено позапланову перевірку з питань дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час провадження Управлінням архітектури та урбаністики Департаменту містобудування Львівської міської ради містобудівної діяльності, за результатами якої складено акт перевірки порушень вимог містобудівного законодавства будівельних норм, державних стандартів і правил від 29.11.2018 № 91-мб/пз (а.с. 17-18 том І).
На підставі акта перевірки порушень вимог містобудівного законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил головним інспектором ДАБІ у Львівській області Хар М. І. та головним інспектором ДАБІ у Львівській області Федівом Р. М. прийнято рішення від 29.11.2018 № 91-мб/пз про скасування містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки на будівництво ТОВ "Юніко-Експо" багатоквартирних житлових будинків із вбудованими приміщеннями комерційного призначення і підземним паркінгом та дошкільного навчального закладу на вул. Угорській, 14 (1 та 2 черги будівництва), які затверджені рішенням Виконавчого комітету Львівської міської ради від 17.02.2017 № 116 (а.с. 15-16 том І).
Разом з цим, головним інспектором ДАБІ України Ткачук О.А. прийнято рішення № 103 від 05.12.2018 “Про анулювання дозволу на виконання будівельних робіт” (а.с. 24 том І).
На підставі вказаного рішення головного інспектора будівельного нагляду відділу метрології та нагляду за видачею дозволів на виконання будівельних робіт Департаменту дозвільних процедур Державної архітектурно-будівельної інспекції України №103 від 05.12.2018 “Про анулювання дозволу на виконання будівельних робіт” Державною архітектурно-будівельною інспекцією України видано наказ №103-2 від 05.12.2018 «Про анулювання дозволу на виконання будівельних робіт», відповідно до якого анульовано дозвіл на виконання будівельних робіт від 11.07.2017 за № ІУ113171920987 на об`єкт Будівництво багатоквартирних житлових будинків з вбудованими приміщеннями комерційного призначення і підземним паркінгом та дошкільного навчального закладу на вул. Угорській, 14 (1 та 2 черги будівництва) у м. Львові, замовник ТзОВ “Девелоперська компанія “Мальви” та виключено з єдиного реєстру документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів, дані про видачу дозволу на виконання будівельних робіт від 11.07.2017 за № ІУ113171920987 (а.с. 25 том І).
ТзОВ “Девелоперська компанія “Мальви”, вважаючи, що перевірка правомірності видачі спірних містобудівних умов та обмежень у порядку архітектурно-будівельного нагляду була здійснена з порушенням норм законодавства, відповідно, рішення та наказ, які винесені за результатами перевірки є незаконними, звернулося до суду із даним позовом.
В свою чергу, ТзОВ «Юніко-Експо», яка є користувачем земельної ділянки, містобудівні умови та обмеження забудови якої затверджено рішенням Виконавчого комітету Львівської міської ради в липні 2017 року, звернулася до суду із самостійними вимогами на предмет спору обґрунтовуючи їх тим, що
В жовтні 2014 між ТзОВ «Юніко-Експо» та ТзОВ «ДК «Мальви» укладено договір про будівництво, за яким замовник передав забудовнику частину функцій замовника. Всупереч умовам договору останнє поза волею ТзОВ «Юніко-Експо» звернулось з заявою та пакетом документів в Державну архітектурно-будівельну інспекцію України та в липні 2017 року отримало дозвіл на виконання будівельних робіт.
В вересні 2018 ТзОВ «Юніко-Експо» направило ТзОВ «ДК «Мальви» повідомлення про односторонню відмову від договору. Попри це, земельну ділянку не звільнено, здійснення будівельних робіт та реалізація майнових прав на приміщення об`єкту продовжується.
Третя особа стверджує, що законодавець пов`язує виникнення права забудови земельної ділянки та, відповідно, отримання дозвільних документів на будівництво, технічних умов саме з існуванням прав на таку земельну ділянку. Реалізація права на забудову земельної ділянки особою, яка не є її власником або користувачем, є неправомірною. Однак, ТзОВ «ДК «Мальви» вчинило дії, спрямовані на набуття самостійного права виконання будівельних робіт на належній позивачу земельній ділянці та отримання статусу замовника такого будівництва, шляхом подання до Державної архітектурно-будівельної інспекції України в липні 2017 заяви про видачу дозволу на виконання будівельних робіт та доданих до неї документів.
Крім того, згідно ч. 1 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», отримання дозволу на виконання будівельних робіт є одним з обов`язкових етапів реалізації прав на забудову земельної ділянки, яке у взаємозв`язку з ч. 4 ст. 26 Закону може реалізовуватись виключно її власником або користувачем, яким відповідач не є.
Згідно з ч. 1 ст. 37 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», право на виконання підготовчих робіт (якщо вони не були виконані раніше згідно з повідомленням про початок виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт на об`єктах будівництва, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми (СС2) та значними (ССЗ) наслідками або підлягають оцінці впливу на довкілля згідно із Законом України «Про оцінку впливу на довкілля», підключення об`єкта будівництва до інженерних мереж та споруд надається замовнику та генеральному підряднику чи підряднику (якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) після отримання дозволу на виконання будівельних робіт.
У відповідності до п. 1 ч. 3 зазначеної статті, для отримання дозволу подається заява, до якої додаються копія документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, або копія договору суперфіцію.
Приймаючи рішення про видачу дозволу на виконання будівельних робіт №ІУ 113171920987 від 11.07.2017, уповноваженою особою відповідача-1 належним чином не перевірено достовірність відомостей в поданих заявником документах, зокрема наявності прав замовника у заявника, як передумови виникнення права на звернення з заявою про отримання дозволу на виконання будівельних робіт; не перевірено повноти документів, необхідних для прийняття рішення про видачу такого дозволу, зокрема наявності документу який підтверджує право користування земельною ділянкою саме заявником. Зазначені дії (бездіяльність) призвели до прийняття протиправного рішення та неправомірної видачі дозволу на виконання будівельних робіт, за наявності підстав передбачених п. 30 Порядку для відмови у його видачі такому заявнику.
Протиправність видачі дозвільних документів особі, в якої відсутнє зареєстроване право користування земельною ділянкою, підтверджують результати позапланової перевірки проведеної Державною архітектурно-будівельною інспекцією України у м. Львові по 1-4 секціях об`єкту будівництва, за результатами якої скасовано дозвільні документи (декларації про початок виконання будівельних робіт по 1-4 секціях об`єкту будівництва) подані в межах дії договору про будівництво та в яких ТзОВ «ДК «Мальви» безпідставно вказало себе, як замовника будівництва, на земельній ділянці, що перебуває в користуванні позивача.
А відтак, третя особа просить суд визнання протиправним дій та рішення Державної архітектурно-будівельної інспекції України щодо видачі дозволу на виконання будівельних робіт № ІУ 113171920987 від 11.07.2017, замовник - ТОВ "Девелоперська компанія "Мальви".
З врахуванням постанови Верховного Суду від 12.07.2022, предметом нового розгляду справи №1.380.2019.002610 є:
-          позовні вимоги ТОВ "Девелоперська компанія "Мальви" про визнання протиправними дій, визнання протиправними і скасування рішення та наказів, зобов`язання до вчинення дій;
-          позовні вимоги ТзОВ «Юніко-Експо» в частині визнання протиправними дії та рішення ДАБІ України щодо видачі дозволу на виконання будівельних робіт.
При винесенні постанови колегія суддів керувалася таким.
Щодо вимог третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, суд звертає увагу на таке.
Відповідно до ч. 2 ст. 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.
Виходячи зі змісту приписів статей 55, 129 Конституції України, статті 4 ГПК України застосування та користування правами на судовий захист здійснюється у випадках та в порядку, встановлених законом.
Суд апеляційної інстанції за таких міркувань відзначає, що реалізація конституційного права, зокрема, на судовий захист ставиться у залежність від положень процесуального закону, в даному випадку – норм ГПК України.
У процесі розгляду господарським судом спору між позивачем і відповідачем інша особа (третя особа) з метою захисту свого права може заявити самостійні вимоги щодо предмета спору, якщо вважає, що саме їй належить право на предмет спору чи його частину.
Порядок та умови вступу третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, у справу, зокрема врегульовано нормами статті 49 ГПК України.
Треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, можуть вступити у справу до закінчення підготовчого провадження або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, подавши позов до однієї або декількох сторін (ч.1 ст. 49 ГПК України).
Зміст ч.1 ст. 49 ГПК України свідчить, що необхідною умовою набуття іншою особою статусу третьою особою, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору є дотримання таких критеріїв як: 1) матеріально-правовий (наявність єдиного предмету спору); 2) суб`єктний (позовні вимоги можуть бути пред`явлені як одній стороні, так і декільком сторонам); 3) часовий (вступ у справу відбувається до закінчення підготовчого провадження або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження).
Дотримання цих критеріїв підлягає оцінці та з`ясуванню під час прийняття рішення щодо вступу у справу третьої особи з самостійними вимогами (аналогічний висновок наведено у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 10.02.2021 у справі №   910/6681/20, від 05.12.2019 у справі №911/3132/17, від 11.11.2020 у справі №912/2751/16). 
За положеннями ч. 5 ст. 49 ГПК України до позовів третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору у справі, в якій відкрито провадження, застосовуються положення статті 180 цього Кодексу.
Відповідно до ч. ч. 2-6 ст. 180 ГПК України зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об`єднуються в одне провадження з первісним позовом.
Зустрічна позовна заява, яка подається з додержанням загальних правил пред`явлення позову, повинна відповідати вимогам статей 162, 164, 172, 173 цього Кодексу.
До зустрічної позовної заяви, поданої з порушенням вимог, встановлених частиною четвертою цієї статті, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.
Зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої цієї статті, ухвалою суду повертається заявнику.
Тобто, право на пред`явлення позовної заяви третьою особою, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору не є абсолютним, подаючи позовну заяву заявник повинен дотримуватись вимог ГПК України щодо форми, змісту, строку подання, а також порядку її подання.
Близький за змістом висновок викладений у постановах Великої Палати Верховного Суду від 13.03.2019 у справі № 916/3245/17 та від 12.06.2019 у справі № 916/542/18.
Ознаками зустрічного позову є його взаємопов`язаність із первісним позовом і доцільність його спільного розгляду з первісним позовом, зокрема коли позови виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом можуть різнитися з вимогами первісного позову, але вони об`єднуються в одне провадження з первісним позовом ухвалою суду.
Взаємна пов`язаність зустрічного та первісного позовів може виражатись у підставах цих позовів або поданих доказах, вимоги за зустрічним і первісним позовами можуть зараховуватись. Водночас подання зустрічного позову, задоволення якого виключатиме повністю або частково задоволення первісного позову, має на меті довести відсутність у позивача матеріально-правової підстави на задоволення первісного позову через відсутність матеріальних правовідносин, з яких випливає суб`єктивне право позивача за первісним позовом.
У процесі розгляду господарським судом спору між позивачем і відповідачем третя особа з метою захисту свого права може заявити самостійні вимоги саме щодо предмета спору, якщо вважає, що саме їй належить право на предмет спору чи його частину.
При цьому під предметом спору слід розуміти матеріально-правовий об`єкт, з приводу якого виник правовий конфлікт між позивачем і відповідачем.
Отже, на відміну від зустрічного позову, який повинен бути взаємопов`язаним з первісним, позовна заява третьої особи відповідно до положень ч.1 ст. 49 ГПК України має містити самостійні вимоги саме щодо предмета спору у справі.
Як вбачається з матеріалів справи, предметом спору у даній справі є визнання незаконним та скасування рішення від 29.11.2018 № 91-мб/пз про скасування містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки від 17.02.2017 № 116 на об`єкт будівництва "Будівництво багатоквартирних житлових будинків з вбудованими приміщеннями комерційного призначення і підземним паркінгом та дошкільного навчального закладу на вул. Угорській, 14 у м. Львові (І та ІІ черги будівництва)"; визнання незаконним та скасування рішення від 05.12.2018 № 103 "Про анулювання дозволу на виконання будівельних робіт"; визнання незаконним та скасування наказу ДАБІ України від 05.12.2018 № 03-Д "Про анулювання дозволу на виконання будівельних робіт на об`єкт Будівництво багатоквартирних житлових будинків з вбудованими приміщеннями комерційного призначення і підземним паркінгом та дошкільного навчального закладу на вул. Угорській, 14 (І та ІІ черги будівництва) у м. Львові, замовник - ТОВ "Девелоперська компанія "Мальви"; та зобов`язання вчинити дії.
Тобто, спір між сторонами за первісним позовом стосується правомірності дій Державної архітектурно-будівельної інспекції України щодо проведення позапланової перевірки з питань дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час видачі містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки від 17.02.2017 №116, та як наслідок винесення оскаржуваного рішення та наказу.
Натомість предметом спору згідно заяви ТОВ "Юніко-Експо" є визнання недійсним одностороннього правочину, вчиненого ТОВ "Девелоперська компанія "Мальви", що виразився у діях по поданню від власного імені як замовником будівництва заяви до ДАБІ України про видачу дозволу на виконання будівельних робіт і в отриманні у якості замовника будівництва дозволу на виконання будівельних робіт; та визнання протиправним дій та рішення Державної архітектурно-будівельної інспекції України щодо видачі дозволу на виконання будівельних робіт № ІУ 113171920987 від 11.07.2017, замовник - ТОВ "Девелоперська компанія "Мальви".
Тобто, в даному випадку, ТОВ "Юніко-Експо" заперечує майнові права ТОВ "Девелоперська компанія "Мальви" на земельну ділянку, яка належить на праві користування ТОВ "Юніко-Експо", на якій ведуться будівельні роботи, дозвіл на які було видано відповідачем-2, та стосуються виконання умов договору №20/10 про будівництво, укладеного 20.10.2014 між ТОВ “Юніко-Експо” (замовник) і ТОВ “Девелоперська компанія “Мальви” (забудовник).
Таким чином, предмет спору у даній справі та предмет спору, визначений у позові третьої особи, є різними, а заявлені ТОВ "Юніко-Експо" вимоги не є самостійними вимогами на предмет спору у розумінні ст. 49 ГПК України, адже вимоги за цим позовом виникли з інших правовідносин, які відповідно врегульовані нормами зобов`язального права, а це унеможливлює його спільний розгляд з первісним позовом.
Позовні вимоги третьої особи, яка подала позов відповідно до приписів статті 49 ГПК України, можуть бути допущені судом до розгляду у процесі, що вже розпочався, у тому випадку, коли така самостійна вимога заявлена саме щодо предмета спору, що вже виник між сторонами. Вимога, спрямована на те, що знаходиться поза цим предметом, чи спрямована до третіх осіб, не може бути розглянута судом як вимога третьої особи в розумінні наведеної вище статті. Водночас така позовна вимога може бути заявлена у самостійному позові.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду 30.11.2021 у справі №   905/1610/20, від 11.06.2019 у справі №   904/8926/17.
Проаналізувавши вищенаведене, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що позовна заява третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, не відповідає вимогам ст. 49 ГПК України, не пов`язана з первісним позовом, не містить самостійних вимог на предмет спору, що розглядається у межах справи №1.380.2019.002610, відповідно така позовна заява не підлягає розгляду у межах даної справи як позов третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору.
Як зазначалося вище, приписами ч.6 ст.180 ГПК України передбачено, що зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої цієї статті, ухвалою суду повертається заявнику. Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи.
Таким чином, судова колегія зазначає, що приймаючи позовну заяву ТОВ "Юніко-Експо" до спільного розгляду із первісним позовом ТОВ «Девелоперська компанія Мальви», та розглядаючи даний спір по суті, суд першої інстанції припустився процесуальної помилки, оскільки, як зазначалося вище, в даному випадку відсутні підстави для спільного розгляду позову ТОВ "Юніко-Експо" з первісним позовом, відповідно таку позовну заяву слід повернути на підставі ч.6 ст. 180 ГПК України заявнику. Аналогічний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.06.2019 у справі №   916/542/18, у постанові Верховного суду від 08.12.2021 у справі №   904/2373/20.
При цьому, колегія суддів звертає увагу, що ТОВ "Юніко-Експо" не позбавлене права звернутися до суду із самостійним позовом.
Оскільки, суд апеляційної інстанції не розглядає в межах даного спору вимоги третьої особи яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору, то відповідно не досліджує правову природу договору про будівництво, укладеного між ТОВ "Девелоперська компанія "Мальви" і ТОВ "Юніко-експо" та підстави розірвання такого договору.
Щодо заявленого ТОВ «Девелоперська компанія «Мальви» клопотання про застосування наслідків пропущення строків позовної давності, то оскільки, суд апеляційної інстанції не розглядає в межах даного спору вимоги третьої особи яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору, то питання пропуску строків позовної давності судом також не розглядається.
Щодо вимог ТОВ «Девелоперська компанія «Мальви», суд зазначає таке.
Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з ст. 7 Закону України «Про основи містобудування» (в редакції чинної на момент виникнення спірних правовідносин), державне регулювання у сфері містобудування здійснюється Верховною Радою України, Кабінетом Міністрів України, Верховною Радою та Радою міністрів Автономної Республіки Крим, місцевими державними адміністраціями, органами місцевого самоврядування, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері містобудування, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю, іншими органами в порядку, встановленому законодавством.
Як зазначалося вище, Департаментом ДАБІ у Львівській області на підставі наказу ДАБІ України від 28.11.2017 №1503 проведено позапланову перевірку Управління архітектури та урбаністики Департаменту містобудування Львівської міської ради щодо дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час видачі містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки на будівництво ТОВ «Юніко-Експо» багатоквартирних житлових будинків з вбудованими приміщеннями комерційного призначення і підземним паркінгом та дошкільного навчального закладу на вул. Угорській, 14 (1 та 2 черги будівництва), які затверджені рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради від 17.02.2017 №116.
За результатом вказаної перевірки прийнято рішення № 91-мб/пз від 29.11.2018 про скасування містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки на будівництво багатоквартирних житлових будинків з вбудованими приміщеннями комерційного призначення і підземним паркінгом та дошкільного навчального закладу на вул. Угорській, 14 (1 та 2 черги будівництва), які затверджені рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради від 17.02.2017 № 116; рішення № 103 від 05.12.2018 «Про анулювання дозволу на виконання будівельних робіт» та наказ №103-Д від 05.12.2018 «Про анулювання дозволу на виконання будівельних робіт».
Підставою для прийняття оскаржуваного рішення стало те, що містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки видані з порушенням вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, а саме:
-наміри забудови земельної ділянки в частині будівництва дошкільного закладу не відповідають положенням відповідної містобудівної документації на місцевому рівні (плану зонування);
-будівництво об`єкту «Багатоквартирні житлові будинки з вбудованими приміщеннями комерційного призначення і підземним паркінгом та дошкільний навчальний заклад» на земельній ділянці з цільовим призначенням «для будівництва і обслуговування інших будівель громадської забудови» є порушенням вимог ч.2 ст. 24 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (в редакції, що діяла на момент видачі містобудівних умов та обмежень), якою визначено, що забудова земельної ділянки здійснюється в межах її цільового призначення;
-в порушення вимог п. 2.2 «Порядку надання містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки, їх склад та зміст», затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 07.07.2011 №109 (із змінами), чинного на момент видачі (далі - Порядок № 109), відсутнє викопіювання з топографо-геодезичного плану в масштабі М 1:2000;
-в п. 2.4 та 2.6 Містобудівних умов та обмежень №116 не вказано мінімально допустимі відстані від об`єкта, що проектується, до червоних ліній та ліній регулювання забудови а також до існуючих будинків та споруд. Таким чином відсутня повнота даних щодо конкретних положень нормативних розрахунків із вмістом цифрових показників, для можливості визначення відповідності проектних рішень містобудівний умовам та обмеженням забудови земельної ділянки, передбачених ч. 2 ст. 26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (в редакції чинній на момент видачі містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки);
-порушено вимоги щодо терміну видачі містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки, який перевищує 7 робочих днів з дня реєстрації відповідних заяви разом із документами, що є порушенням вимог ч.5 cт. 29 Закону України «Про регулювання-містобудівної діяльності» (в редакції чинній на момент видачі містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки) - та порушенням абз.2 п.2.1 Порядку 109.
Правові та організаційні основи містобудівної діяльності на момент прийняття оспорюваних рішень щодо скасування містобудівних умов та обмежень, анулювання дозволу на виконання будівельних робіт визначалися Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності" (в редакції чинної на момент виникнення спірних правовідносин).
Містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки згідно з п. 8 ст. 1 цього Закону - документ, що містить комплекс планувальних та архітектурних вимог до проектування і будівництва щодо поверховості та щільності забудови земельної ділянки, відступів будинків і споруд від червоних ліній, меж земельної ділянки, її благоустрою та озеленення, інші вимоги до об`єктів будівництва, встановлені законодавством та містобудівною документацією.
Згідно з абз. 3 ч. 8 ст. 29 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" (у редакції станом на 29.11.2018 - дату скасування містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки) скасування містобудівних умов та обмежень здійснюється, зокрема 2) головними інспекторами будівельного нагляду в порядку здійснення державного архітектурно-будівельного нагляду у разі невідповідності містобудівних умов та обмежень містобудівному законодавству, містобудівній документації на місцевому рівні, будівельним нормам, стандартам і правилам.
Частиною 6 ст. 37 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" (у редакції станом на 05.12.2018 - дату анулювання дозволу на виконання будівельних робіт) передбачено, що дозвіл на виконання будівельних робіт може бути анульовано органом державного архітектурно-будівельного контролю у разі: 1) подання замовником заяви про анулювання дозволу на виконання будівельних робіт; 2) наявності відомостей про ліквідацію юридичної особи, що є замовником; 3) встановлення під час перевірки порушень вимог містобудівної документації, містобудівних умов та обмежень, невідповідності об`єкта будівництва проектній документації на будівництво такого об`єкта, вимогам будівельних норм, стандартів і правил, порушень містобудівного законодавства у разі невиконання вимог приписів посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю; 4) скасування містобудівних умов та обмежень; 5) систематичного (два і більше разів підряд) перешкоджання проведенню перевірки посадовими особами органу державного архітектурно-будівельного контролю.
Разом з тим, стаття 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (в редакції станом на 17.02.2017) передбачала, що рішення про відмову у наданні містобудівних умов та обмежень приймається у разі невідповідності намірів щодо забудови земельної ділянки вимогам містобудівної документації на місцевому рівні. Згодом до вказаної статті 29 було внесено зміни Законом №181-VIII від 17.01.2017, яким, крім іншого, запроваджено і підстави для скасування містобудівних умов та обмежень. Відповідні зміни набули чинності 10.06.2017.
Абзацом 2 п. 2.4 Порядку надання містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки, їх склад та зміст, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 07.07.2011 №109 визначалося, що підставою для відмови у видачі містобудівних умов та обмежень є невідповідність намірів забудови земельної ділянки положенням відповідної містобудівної документації на місцевому рівні (у редакції станом на час виникнення спірних правовідносин).
З аналізу наведених правових норм, вбачається, що містобудівні умови та обмеження видаються на підставі містобудівної документації (в даному випадку місцевого рівня) при зверненні зацікавленої особи до уповноваженого органу з поданням визначеної документації. При цьому, підставою відмови в наданні містобудівних умов та обмежень є, зокрема, невідповідність намірів забудови земельної ділянки положенням відповідної містобудівної документації на місцевому рівні, тобто така невідповідність встановлюється на стадії надання містобудівних умов та обмежень При цьому, невідповідність намірів забудови означає, що запланований для будівництва об`єкт не відповідає вимогам містобудівної документації на місцевому рівні, тобто затвердженим текстовим та графічним матеріалам з питань регулювання планування, забудови та іншого використання територій конкретного населеного пункту. Подібний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 15.02.2021 у справі № 320/5710/20.
Крім того, і до внесення змін до Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» органи архітектурно - будівельного нагляду були наділені повноваженнями на скасування містобудівних умов і обмежень, що визначено положеннями Порядку №698. Разом з тим, враховуючи приписи Закону, підставою для скасування містобудівних умов та обмежень могла бути лише невідповідність намірів щодо забудови земельної ділянки вимогам містобудівної документації на місцевому рівні, що узгоджується з положеннями абз.2 ч. 5 ст. 29 Закону №3038-УІ (в редакції чинній до 10.06.2017). В усіх інших випадках органи архітектурно-будівельного нагляду були наділені правом зупинення дії такого рішення з метою усунення виявлених порушень.
Відповідно до ч. 1 ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
А відтак, в даному випадку суд апеляційної інстанції вважає, що ДАБІ України в особі територіального відділу застосував зворотну дію закону в часі, а саме прийняв рішення №91-мб/нз від 29.11.2018 та скасував містобудівні умови та обмеження, які видані 17.02.2017 з підстав та у відповідності до Закону, який набрав чинності лише з 10.06.2017.
Крім того, суд звертає увагу, що за наявності підстав вважати, що містобудівні умови та обмеження містили певні недоліки, орган нагляду мав право зупинити дію рішення об`єкта нагляду та повідомити його про необхідність усунення встановлених недоліків. В той же час, скасування містобудівних умов та обмежень є крайнім заходом. Однак, відповідачем не обґрунтовано доцільність скасування спірних містобудівних умов та обмежень, як крайнього заходу, без розгляду питання про їх зупинення та винесення відповідних приписів для надання часу для приведення вказаних документів у відповідність до вимог чинного законодавства. Відповідно, відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не дотримано принцип належного врядування та необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів позивача і цілями, на досягнення яких спрямовані застосовані заходи результатів державного нагляду.
У рішенні у справі «Рисовський проти України» (№ 29979/04) від 20.10.2011 Європейський суд з прав людини підкреслив особливу важливість принципу «належного урядування», який передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик їх помилок і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси. Також зазначено, що державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен накладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються. Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду від 18.03.2021 у справі №822/1723/17.
Забудова земельної ділянки здійснюється в межах її цільового призначення, встановленого відповідно до законодавства (п.2 ч.2 ст. 24 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (в редакції, що діяла на момент видачі містобудівних умов та обмежень).
Чинною містобудівною документацією відносно території вищевказаного району м. Львова є, зокрема, план зонування (Зонінг) Сихівського району м. Львова, затверджений ухвалою Львівської міської ради № 3840 від 18.09.2014. 
Як стверджує позивач, головними інспекторами неправильно вказано, що відповідно до Зонінгу земельна ділянка, що забудовується, знаходиться лише у зоні Ж-4 - зона багатоповерхової житлової забудови, виділена для формування багатоквартирних житлових будинків 10-16 поверхів. Згідно плану зонування (Зонінгу) на території, обмеженій вулицями Угорська, Луганська та просп. Червоної Калини передбачені зони Ж-4, Г-3-1 і Г-2.
Згідно із положеннями ДСТУ-НББ.1.1-12:2011 «Настанова про склад та зміст плану зонування території (зонінг)» основним документом зонінгу є схема зонування, яка розробляється в цифровій формі у місцевій системі координат, прив`язаній до державної системи координат, що дозволяє формувати її електронне зображення або отримувати її аналоговий документ на паперових носіях необхідного масштабу. На схемі зонування територія населеного пункту поділяється на територіальні зони, для кожної з яких встановлюється містобудівний регламент, яким визначаються види дозволеного (переважні та супутні) використання. Зонінг розробляється на основі генерального плану населеного пункту, плану земельно-господарського устрою та містобудівного кадастру. Отже, зонінг фактично становить собою планувальний поділ території міста на певні території з визначенням переліку дозволених (переважних та супутніх) об`єктів забудови, що забезпечує реалізацію довгострокової стратегії комплексного розвитку міста з урахуванням всіх його потреб та стримує хаотичну забудову. Вказана позиція закріплена в постанові Верховного Суду від 18.03.2021 у справі №420/1055/20.
Як вбачається з матеріалів справи, на території, обмеженій вулицями Угорська, Луганська та просп. Червоної Калини передбачені зони Ж-4, Г-3-1 і Г-2. Із плану зонування території Сихівського району м. Львова, функціонального регламенту зони Г-3-1, вбачається, що дитячий дошкільний заклад (зона Г-3-1) на даній території передбачений Зонінгом.
Крім того, згідно функціонального регламенту зони Ж-4 у новій редакції, затвердженого ухвалою Львівської міської ради № 2914 від 25.01.2018 дитячі дошкільні заклади включені у перелік супутніх видів забудови та іншого використання ділянок для зони Ж-4:
Отже, висновок головних інспекторів про те, що у переліку переважних, супутніх і допустимих видів забудови земельних ділянок для зони Ж-4 відсутній вид будівництва дошкільні навчальні заклади, оскільки, як вказувалось вище, дитячі дошкільні заклади включено до переліку супутніх видів забудови та іншого використання ділянок для зони Ж-4 є хибним.
Таким чином, вказаний висновок відповідачів не відповідає затвердженому Львівською міською радою зонінгу даної території та ДПТ, зроблено без посилання на жодну норму законодавства, яку порушено тим, що на даній земельній ділянці запроектовано будівництво дошкільного навчального закладу, що свідчить про його незаконність.
Відповідно до п. 3.4 Порядку № 109 розділ «Містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки» містить: а) граничнодопустиму висоту будівель; б) максимально допустимий відсоток забудови земельної ділянки; в) максимально допустиму щільність населення (для житлової забудови); г) відстані від об`єкта, який проектується, до меж червоних ліній та ліній регулювання забудови; ґ) планувальні обмеження (зони охорони пам`яток культурної спадщини, зони охоронюваного ландшафту, межі історичних ареалів, прибережні захисні смуги, санітарно-захисні та інші охоронювані зони); д) мінімально допустимі відстані від об`єктів, які проектуються, до існуючих будинків та споруд; е) охоронювані зони інженерних комунікацій; є) вимоги до необхідності проведення інженерних вишукувань згідно з державними будівельними нормами ДБН А.2.1-1-2008 «Інженерні вишукування для будівництва»; ж) вимоги щодо благоустрою з урахуванням положень Закону України «Про благоустрій населених пунктів»; з) забезпечення умов транспортно-пішохідного зв`язку; и) вимоги щодо наявності місць для постійного зберігання автотранспорту; і) вимоги щодо охорони культурної спадщини з урахуванням положень Закону України «Про охорону культурної спадщини»; ї) вимоги щодо архітектурних та інженерних рішень.
При здійсненні перевірки відповідачем виявлено, що в п. 2.4 та п. 2.6 Містобудівних умов та обмежень №116 не вказано мінімально допустимі відстані від об`єкта, що проектується, до червоних ліній та ліній регулювання забудови, а також до існуючих будинків та споруд. Таким чином відсутня повнота даних щодо конкретних положень нормативних розрахунків із вмістом цифрових показників, для можливості визначення відповідності проектних рішень містобудівний умовам та обмеженням забудови земельної ділянки, передбачених ч. 2 ст. 26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (в редакції чинній на момент видачі містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки).
Верховний Суд у постанові від 29.08.2018 у справі № 826/14181/17 додержується правового висновку, відповідно до якого вказана норма не містить обов`язку зазначати конкретні положення нормативних актів та відомості, які базуються на відповідних розрахунках, оскільки всі дії мали бути здійснені на стадії розробки містобудівних умов та обмежень, а у самих містобудівних умовах мають зазначатися конкретні показники та вимоги до забудови.
У постанові від 07.02.2019 у справі № 803/952/17 Верховний Суд зазначив, що в той же час, перевірка питання правомірності виданих органами державної влади дозволів на вчинення певних дій або їх погодження має відбуватись саме на відповідних етапах, а не у будь-який невизначений час. Отримавши містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки відповідно до Генерального плану забудови, особи правомірно очікували на те, що їх право відповідно до законодавства в майбутньому, не буде порушено чи обмежено під час здійснення суб`єктом владних повноважень заходів з державного архітектурно-будівельного нагляду чи припинено шляхом прийняття іншого рішення.
Статтею 129 Конституції України визначено основні засади судочинства і обумовлено, що законом можуть бути визначені також інші засади судочинства.
Відповідно до положень Господарського процесуального кодексу України:
- однією із основних засад (принципів) господарського судочинства є верховенство права (п. 1 ч.3 ст 2);
- суд при розгляді справи керується принципом верховенства права (ч.1 ст. 11);
- судове рішення повинно, зокрема, ґрунтуватися на засадах верховенства права (ч.1 ст. 236).
Верховенство права виявляється, зокрема, у правовій визначеності, в аспекті якої позивач у даній справі після і в результаті отримання містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки мав обґрунтовані і законні (легітимні) очікування щодо реалізації даних умов (і, як вбачається із встановлених судом обставин справи, вчинив певні дії стосовно такої реалізації).
Проаналізувавши вищенаведене, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що в даному випадку відповідачем не доведено доцільність скасування спірних містобудівних умов та обмежень, як крайнього заходу, без розгляду питання про їх зупинення та винесення відповідних приписів для надання часу для приведення вказаних документів у відповідність до вимог чинного законодавства, а отже оскаржуване рішення № 91-мб/пз від 29.11.2018 про скасування містобудівних умов та обмежень не відповідає вимогам чинного законодавства.
Відповідно до ч.3 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, веде єдиний реєстр документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів.
Внесення даних до реєстру з присвоєнням реєстраційного номера здійснюється на підставі інформації, наданої органами державного архітектурно-будівельного контролю, протягом одного робочого дня з дня її отримання (ст. 35 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»).
Щодо твердження відповідача-2, що внесення Державною архітектурно-будівельною інспекцією України даних до реєстру можливе тільки на підставі інформації, поданої відповідними органами державного архітектурно-будівельного контролю та є дискреційним повноваженням відповідача, то колегія суддів зазначає таке.
Механізм ведення єдиного реєстру документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів, як єдиної комп`ютерної бази даних визначає Порядок ведення єдиного реєстру документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів, затверджений   наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 24.06.2011 №92 (далі - Порядок №92).
Відповідно до п. 8 Порядку №92 підставами для внесення Держархбудінспекцією поданих органом державного архітектурно-будівельного контролю даних до реєстру є отримання цим органом: повідомлення; повідомлення про зміну даних у цьому повідомленні; декларації про готовність об`єкта до експлуатації (далі - декларація); повідомлення про зміну даних у зареєстрованих деклараціях, внесення змін до них у зв`язку з виявленими технічними помилками; скасування реєстрації повідомлення або декларації; прийняття рішення про видачу або анулювання дозволу, видачу сертифіката, повернення декларації на доопрацювання для усунення виявлених недоліків; прийняття рішення про відмову у видачі дозволів чи сертифікатів.
Також п. 15 Порядку № 92 передбачено, що у разі прийняття наказу органом державного архітектурно-будівельного контролю про скасування реєстрації повідомлень чи декларацій, анулювання дозволу, набрання рішенням суду законної сили про скасування документа декларативного або дозвільного характеру посадові особи вносять відомості до реєстру про їх скасування або анулювання.
Зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії не є втручанням у дискреційні повноваження, оскільки відповідно пункту 4 ч.2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може зокрема бути відновлення становища, яке існувало до порушення, а у відповідності до ч. 3 ст. 16 ГПК України суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.
Оцінюючи належність обраного позивачем способу захисту та обґрунтовуючи відповідний висновок, судам слід виходити із його ефективності, і це означає, що вимога на захист цивільного права має відповідати змісту порушеного права та характеру правопорушення, забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.
Таким чином, під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тому ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам. 
Крім того, Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу, що судовий захист повинен бути повним та відповідати принципу процесуальної економії, тобто забезпечити відсутність необхідності звернення до суду для вжиття додаткових засобів захисту. Такі висновки сформульовані в постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2020 у справі № 910/3009/18.
Враховуючи вищевикладене, встановивши, що наміри забудови земельної ділянки повністю відповідають положенням відповідної містобудівної документації на місцевому рівні (плану зонування), у зв`язку з чим Виконавчим комітетом Львівської міської ради правомірно було видано позивачам містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки від 17.02.2017, оскаржуване рішення № 91-мб/пз від 29.11.2018 не містять підстав для скасування містобудівних умов та обмежень, передбачених п. 2 абз. 3 ч. 8 ст. 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» №3038-VI, окремі недоліки останніх є несуттєвими і можуть бути усунуті за згодою забудовника на вимогу органу контролю, скасування рішення об`єкту нагляду є крайнім заходом дотримання вимог у сфері містобудівної діяльності, а тому оскаржуване рішення Департаменту ДАБІ у Львівській області №91-мб/пз від 29.11.2018 про скасування містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки на будівництво ТОВ «Юніко-Експо» багатоквартирних житлових будинків з вбудованими приміщеннями комерційного призначення і підземним паркінгом та дошкільного навчального закладу на вул. Угорській, 14 (1 та 2 черги будівництва), які затверджені рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради від 17.02.2017 № 116, є незаконними та підлягає скасуванню.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 21.11.2018 у справі №127/93/17-ц виклала такий висновок: «Якщо порушення своїх прав особа обґрунтовує наслідками, спричиненими рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, які ця особа вважає неправомірними та такими, що призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, які мають майновий характер або пов`язані з реалізацією майнових або особистих немайнових інтересів, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень, дій чи бездіяльності та скасування відповідних актів є способом захисту цивільних прав й інтересів».
Оскільки підставою для прийняття оскаржуваного рішення головного інспектора будівельного нагляду відділу метрології та нагляду за видачею дозволів на виконання будівельних робіт Департаменту дозвільних процедур Державної архітектурно-будівельної інспекції України № 103 від 05.12.2018 «Про анулювання дозволу на виконання будівельних робіт» та прийняття наказу Державної архітектурно-будівельної інспекції України №103-«Д» від 05.12.2018 «Про анулювання дозволу на виконання будівельних робіт» стало рішення № 91-мб/пз від 29.11.2018 про скасування містобудівних умов та обмежень, то оскаржувані рішення та наказ про анулювання дозволу на виконання будівельних робіт від 11.07.2017 за №ІУ 113171920987 є похідними, тому також є незаконними та підлягають скасуванню.
У ч.2 ст. 86 ГПК України встановлено, що жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Водночас, частини 1,3,4 ст. 13 ГПК України регламентують, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Зважаючи на викладене, за результатами дослідження та оцінки за правилами статті 86 ГПК України зібраних у справі доказів та обставин у сукупності, з урахуванням ст.ст. 2,   13,   14, 76-79 ГПК України, судом апеляційної інстанції встановлено, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтвердженими належними і допустимими доказами, в свою чергу відповідачами не спростовані, а відтак правомірно задоволені судом першої інстанції.
Інші доводи, наведені в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи та спростовуються вищенаведеним.
Відхиляючи доводи скаржника колегія суддів враховує висновки в рішенні ЄСПЛ у справі "Проніна проти України" в якому зазначено, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення.
Також суд зважає, що як неодноразово вказував ЄСПЛ, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі "Руїз Торія проти Іспанії"). Лише той факт, що суд окремо та детально не відповів на кожний аргумент, представлений сторонами, не є свідченням несправедливості процесу (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі "Шевельов проти України").
Таким чином, матеріали справи свідчать про те, що, приймаючи рішення про задоволення первісного позову, місцевий господарський суд всебічно, повно і об`єктивно дослідив матеріали справи в їх сукупності, дав вірну юридичну оцінку обставинам справи та прийняв рішення, яке відповідає вимогам закону та обставинам справи.
Твердження скаржника про порушення і неправильне застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення в цій частині, не знайшло свого підтвердження, в зв`язку з чим підстави для зміни чи скасування законного та обґрунтованого судового рішення відсутні.
Згідно зі ст. ст. 73,74,77 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Однак, апелянтом всупереч вищенаведеним нормам права, не подано доказів, які б спростували факти, викладені в первісному позові, а доводи, наведені в апеляційній скарзі, не спростовують правомірність висновків, викладених в оскаржуваному рішенні суду першої інстанції в цій частині.
З огляду на викладене, за результатами нового розгляду, в межах перегляду справи №   1.380.2019.002610 визначеного Верховним Судом від 12.07.2022, суд апеляційної інстанції вважає, що рішення місцевого господарського суду в частині задоволення позовних вимог ТОВ «Девелоперська компанія «Мальви» слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
За результатами нового розгляду справи, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат, суд дійшовши висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає, то відповідно понесені судові витрати на сплату судового збору за подання апеляційної скарги залишаються за скаржником.
Колегія суддів залишає в силі рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог ТОВ «Девелоперська компанія «Мальви», то відповідно до статті 129 ГПК України судові витрати не підлягають новому розподілу.
Рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволені позовних вимог ТОВ "Юніко-Експо" підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про повернення позовної заяви.
Оскільки позовна заява ТОВ "Юніко-Експо" повертається заявнику на підставі ч.6 ст. 180 ГПК України, то відповідно до вимог ч.1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору може бути повернена ухвалою суду за клопотанням особи, яка його сплатила.
У зв`язку із скасуванням судових рішень і передачею справи на новий розгляд, суд апеляційної інстанції, враховуючи, що Верховним Судом касаційна скарга ТОВ «Девелоперська компанія «Мальви» була задоволена частково, вбачає підстави для здійснення пропорційного розподілу судових витрат скаржника, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді касаційної інстанції.
Керуючись, ст.ст. 269, 270, 275, 277, 282-284 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ :

1.          Апеляційну скаргу ТОВ “Юніко-Експо” залишити без задоволення.
2.          Рішення Господарського суду Львівської області від 12.05.2021 у справі №   1.380.2019.002610 в частині задоволення позовних вимог ТОВ «Девелоперська компанія «Мальви» та в частині закриття провадження залишити без змін.
3.          Рішення Господарського суду Львівської області від 12.05.2021 у справі №   1.380.2019.002610 в частині відмови у задоволені позовних вимог ТОВ «Юніко-Експо» про визнання протиправним дій та рішення Державної архітектурно-будівельної інспекції України щодо видачі дозволу на виконання будівельних робіт № ІУ 113171920987 від 11.07.2017, замовник - ТОВ "Девелоперська компанія "Мальви" - скасувати, прийняти нове рішення, яким повернути позовну заяву ТОВ «Юніко-Експо» в цій частині позовних вимог.
4.          Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги залишити за скаржником.
5.          Стягнути з Державної інспекції архітектури та містобудування України, м. Київ (01133, м. Київ, б.Лесі Українки, 26; код ЄДРПОУ – 44245840)  на користь ТОВ «Девелоперська компанія «Мальви» (81053, Львівська область, Яворівський район, м. Новояворівськ, вул. Привокзальна, 3; код ЄДРПОУ – 39211872) витрат по сплаті судового збору за розгляд справи у суді касаційної інстанції в розмірі 15   368,00 грн.
6.          Стягнути з ТОВ “Юніко-Експо” (79019, м. Львів, вул. Городницька, 54; код ЄДРПОУ – 33358922) на користь ТОВ «Девелоперська компанія «Мальви» (81053, Львівська область, Яворівський район, м. Новояворівськ, вул. Привокзальна, 3; код ЄДРПОУ – 39211872) витрат по сплаті судового збору за розгляд справи у суді касаційної інстанції в розмірі 4   204,00 грн.
7.          Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку в строки, передбаченні ст.288-289 ГПК України.

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reyestr.court.gov.ua/.

Повний текст постанови складено 15.11.2022

Головуючий суддя                                                            Кордюк Г.Т.
судді                                                                                           Кравчук Н.М.
                                                                                                    Скрипчук О.С.