ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 643/7153/19  Номер провадження 22-ц/814/2841/22	Головуючий у 1-й інстанції Довготько Т.М.  Доповідач ап. інст. Триголов В. М.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2022 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
судді-доповідача        Триголова В.М.,
суддів:        Дорош А.І., Лобова О.А., 
за участі секретаря: Боштенко В.Ю.
розглянувши у порядку письмового провадження цивіьну справу за апеляційною скаргою адвоката Богомолова Олексія Олексійовича ,який діє в інтересах ОСОБА_1  на рішення Московського районного суду м.Харкова від 06 жовтня 2021 року , ухваленого у складі головуючого судді Довготько Т.М., по справі за позовом Акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» до  ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди завданої в результаті ДТП в порядку суброгації,- 
ВСТАНОВИВ:
 У травні 2019 р. ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» (правонаступник: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 (далі по тексту - відповідач) про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в порядку суброгації, в сумі 119659,70грн. та судового збору у сумі 1921,00грн.
       В обґрунтування позову зазначає, що між ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» (правонаступник: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС»)  та ОСОБА_2 було укладено договір добровільного комплексного страхування наземного транспорту №70295а8х, предметом якого є майнові інтереси Страхувальника, що не суперечать закону та пов`язані із володінням, користуванням і розпорядженням наземним транспортними засобом - автомобіля марки «Peugeot 2008» д.н. НОМЕР_1 . 05.11.2018 року сталася дорожньо-транспортна пригода, за участю транспортного засобу «Peugeot 2008» д.н. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_2 та транспортного засобу «Mazda CX-5» д.н. НОМЕР_2 , яким керувала ОСОБА_1 .. У результаті даної ДТП було пошкоджено застрахований у АХА Страхування транспортний засіб «Peugeot 2008» д.н. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_2 на праві приватної власності. Винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, постановою Київського районного суду м. Харкова від 10.12.2018 року визнано ОСОБА_1 під керуванням якої перебував автомобіль «Mazda CX-5» д.н. НОМЕР_2 . Згідно з умовами Договору, на підставі страхового акту №АХА2438815, рахунку станції технічного обслуговування, та зібраних документів розмір виплати за пошкоджений транспортний засіб складає 119659,70грн. Загальна вартість запчастин та ремонтних робіт необхідних для проведення відновлювального ремонту транспортного засобу «Peugeot 2008» д.н. НОМЕР_1 , в результаті його пошкодження при ДТП, відповідно до рахунку № НОМЕР_3 від 19.11.2018р. ТОВ «Авто Граф Ф» становить 119 659,70грн. За страховим випадком позивачем складено страховий акт по договору страхування №АХА2438815, на підставі рахунку СТО та було визначено суму страхового відшкодування у розмірі 119 659,70грн. Отже, до позивача перейшло право зворотної вимоги (суброгації) до відповідача, як до особи відповідальної за відшкодування заподіяних збитків, на суму 119 659,70грн. З метою досудового врегулювання спору відповідачу було направлено претензію від 26.03.2019року з вимогою перерахувати суму боргу, яку відповідач отримала 08.03.2019року.
       26.07.2019 року представником відповідача ОСОБА_3 було надано відзив на позов, в якому останній просив відмовити у задоволенні позовної заяви. Зазначає, що відповідач погоджується з тим, що за вказаних позивачем обставин дійсно сталася ДТП, винуватицею якої є вона. Однак, заперечує проти стягнення з неї заявленої позивачем суми грошових коштів внаслідок її необґрунтованості, завищення вартості ремонтно-відновлювальних робіт, порушення порядку визначення їх вартості.
 Рішенням Московського районного суду м.Харкова від 10 жовтня 2021 року позовну заяву Акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди завданої в результаті ДТП в порядку суброгації - задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» на відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в порядку суброгації - 119659 /сто дев`ятнадцять тисяч шістсот п`ятдесят дев`ять/ грн. 70 коп.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» витрати зі сплати судового збору в розмірі 1921 грн. 00 коп.
Не погодившись з вказаним рішенням його в апеляційному порядку оскаржила ОСОБА_1 .
Апеляційну скаргу обґрунтувала тим, що судом не повно з`ясовано обставини справи , невірно досліджено докази та неправильно застосовано норми матеріального і процесуального права.
Скаржник просить рішення Московського районного суду м.Харкова від 06 жовтня 2021 року скасувати, постановити нове судове рішення , яким в задоволенні позовних вимог позивача відмовити повністю.
У січні 2022 року до суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» , у якому позивач просив залишити рішення Московського районного суду м.Харкова від 06 жовтня 2022 року без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Відповідно до ч. 13 ст. 7 Цивільного процесуального кодексу України (далі – ЦПК України) розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Згідно вимог ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги  на рішення  суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового  мінімуму  для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду  в порядку  спрощеного позовного  провадження,  розглядаються  судом  апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи. 
Відповідно до частини 1 статті 367 Цивільного процесуального кодексу України (далі – ЦПК України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Колегія суддів, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що 19.03.2018року між ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» (правонаступник: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС») та ОСОБА_2 було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» №70295а8х, предметом якого є майнові інтереси Страхувальника, що не суперечать закону, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням наземним транспортним засобом Peugeot 2008 д.н.   НОМЕР_1 , строком дії договору з 13.04.2018 року по 12.04 2019 року, копія якого міститься в матеріалах справи.
05.11.2018 року приблизно об 11 годині 15 хвилин в м. Харків, на перехресті вулиць О. Гончара і Чернишевської, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Mazda CX-5 д.н. НОМЕР_2 , не виконала вимоги дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу» та скоїла зіткнення з автомобілем Peugeot 2008 д.н. НОМЕР_1 , який рухався по головній дорозі, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим ОСОБА_1 порушила п.8.4 б) Правил дорожнього руху.
Постановою Київського районного суду м. Харкова від 10.12.2018року у справі №640/21339/18 ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень в дохід держави.
19.11.2018року ОСОБА_2 звернувся до позивача із повідомленням про подію та на виплату за договором добровільного страхування наземного транспортного засобу.
19.11.2018 року складено Протокол №1205 огляду транспортного засобу Peugeot 2008 д.н. НОМЕР_1 .
Відповідно до звіту №1205/18 про визначення вартості відновленого ремонту автомобіля Peugeot 2008 д.н.   НОМЕР_1 , складеного 29.01.2019 року суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_4 , вартість відновлювального ремонту з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу складових частин автомобіля Peugeot 2008 д.н.   НОМЕР_1 пошкодженого в ДТП 05.11.2018 року складає 120037,40 гривень.
Розділом 14.2 договору №70295а8х від 19.03.2018 року встановлена умова виплати страхового відшкодування - на базі СТО за вибором Страхувальника.
Згідно п. 28.12 Договору №70295а8х від 19.03.2018 року при пошкодженні ТЗ внаслідок страхового випадку розмір збитків визначається шляхом складання кошторису вартості відновлення ТЗ (Кошторису) збитків, в який включається вартість запасних частин, деталей, обладнання та матеріалів, що підлягають заміні, експлуатаційного зносу, а також вартість ремонтних робіт. Кошторис збитків, складається Страховиком, виходячи з відновлення пошкодженого ТЗ на базі СТО на підставі рахунків СТО (згідно з умовами п. 28.13 Договору).
Відповідно до рахунку № 0000002611 від 22.12.2018 року ТОВ «Авто Граф Ф» вартість відновлювального ремонту застрахованого транспортного засобу Peugeot 2008 д.н.   НОМЕР_1 склала 119659,70 гривень.
Згідно Страхового акту №АХА2438815 від 10.01.2019 року, складеного ПрАТ "СК" АХА Страхування", копія якого міститься в матеріалах справи розмір страхового відшкодування склав 119 659,70грн.
Відповідно до платіжного доручення №527 307 від 14.01.2019 року ПрАТ "СК" АХА Страхування" було сплачено на рахунок ТОВ «Авто Граф Ф» розмір страхового відшкодування в сумі 119659,70грн.
З метою досудового врегулювання спору відповідачу було направлено претензію від 26.03.2019року з вимогою перерахувати суму боргу, яку відповідач отримала 08.03.2019року.
Як убачається із Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, 20 червня 2019 року Приватне акціонерне товариство Страхова компанія АХА Страхування змінило своє найменування на Приватне акціонерне товариство Страхова компанія АРКС.
Статтею 979 ЦК України передбачено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
Частиною 4 статті 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування здійснюється страховиком у межах страхової суми, яка встановлюється у межах вартості майна на момент укладення договору.
Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Згідно ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом.
Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяння шкоди.
Згідно роз`яснень, які містяться в п. 27 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» при вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика суди повинні розрізняти поняття «регрес» та «суброгація». Наприклад, у випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов`язанні (заміна активного суб`єкта) зі збереженням самого зобов`язання. У такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. У випадку регресу одне зобов`язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається.
При цьому регрес регулюється загальними нормами цивільного права (зокрема, статтею 1191 ЦК), а також статтею 38 Закону № 1961-IV, а для суброгації відповідно до статті 993 ЦК і статті 27 Закону України «Про страхування» встановлено особливий правовий режим.
Таким чином, відповідно до вказаних норм закону від дня страхового випадку внаслідок заміни кредитора у зобов`язанні з відшкодування шкоди до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат, переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані страхувальнику збитки.
З огляду на положення ст.1192 ЦК України, розмір збитків визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Також у порядку суброгації страховик може стягнути із завдавача шкоди лише ту суму, яку він сам виплатив страхувальнику. Оскільки при суброгації відбувається заміна особи в зобов`язанні, тому з урахуванням положення статті 515 ЦК України суброгація застосовується лише до майнового страхування.
Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат перейшло право вимоги, яке страхувальник, який отримав страхове відшкодування, мав до особи, відповідальної за завдані збитки.
Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Аналізуючи у сукупності встановлені обставини та надаючи оцінку виниклим правовідносинам, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що у позивача дійсно виникло право вимоги до відповідача в порядку суброгації як до особи, відповідальної за відшкодування збитків. Так, відповідач визнана винною у порушенні правил дорожнього руху, що мало наслідком ДТП та пошкодження застрахованого транспортного засобу. На виконання умов договору добровільного страхування ПрАТ «СК «АХА Страхування», правонаступником якої наразі є ПрАТ «СК «АРКС», виплатила згідно до рахунку №0000002611від 22.12.2018 ТОВ «Авто Граф Ф» вартість відновлювального ремонту автомобіля , яка склала 119 659,70 грн.
Отже, позивач виконав всі покладені на нього зобов`язання, а тому у нього виникає повне право звернутися безпосередньо до відповідача з вимогою про відшкодування фактично понесених витрат на виплату страхового відшкодування за договором добровільного страхування наземного транспортного засобу.
Згідно зі статтею 27 Закону України "Про страхування" та статтею 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Статтями 77-80 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.
Задовольняючи позовні вимоги у повному обсязі, суд першої інстанції прийшов до правильного та обґрунтованого висновку, що дорожньо-транспортна пригода сталася з вини водія ОСОБА_1 , у зв`язку з чим ПрАТ «Страхова компанія «АРКС» здійснило відшкодування регламентної виплати потерпілій у ДТП особі суму страхового відшкодування для відновлювального ремонту автомобіля, а тому суд першої інстанції правильно прийшов до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача виплачену суму відшкодування у розмірі 119 659,70 грн..
До доводів апеляційної скарги, що суд першої інстанції необґрунтовано та безпідставно задовольнив позовні вимоги та не в повній мірі встановив дійсність обставин справи, колегія суддів ставиться критично, оскільки надані позивачем на підтвердження позовних вимог письмові докази відповідають вимогам визначеним статтею 27 Закону України "Про страхування" та статтею 993 ЦК України, оскільки до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Доводи апеляційної скарги,що суд першої інстанції незаконно задовольнив позовні вимоги та не в повній мірі встановив дійсні обставини справи, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки жодних додаткових обґрунтувань чи нових доказів, що не були подані відповідачем до суду першої інстанції, апеляційна скарга ОСОБА_1 не містить.
Також , варто зазначити , що за клопотання представника відповідача була призначена автотоварознавча експертиза , проведення якої доручили Національному науковому центру «Інститут судових експертиз ім..Засл.проф. М.С.Бокаріуса». Та з повідомлення вказаної експертної установи вбачається, що автотоварознавча експертиза , призначена ухвалою від 11.02.2022 була знята з виконання, оскільки оплата у термін 45 календарних днів не була проведена відповідачем.
Твердження відповідача у апеляційній скарзі про те, що позивач мав звернутись з вимогою про стягнення страхового відшкодування не до страхової компанії, де застрахована цивільно -правова відповідальність позивача, а до МТСБУ, колегія суддів не приймає до уваги, так як ст.13 Закону України « Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлює виключний перелік підстав відшкодування шкоди заподіяної ДТП саме МТСБУ. Крім того, МТСБУ не відшкодовує шкоду потерпілим, коли їхня цивільно- правова відповідальність застрахована іншим видом страхування.
Отже, суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини у справі та правильно визначив характер спірних правовідносин і закон, який їх регулює та застосував норми права, які регулюють ці правовідносини, вирішив спір з урахуванням меж заявлених вимог та конкретних обставин справи на підставі наданих сторонами доказів з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не містять передбачених законом підстав для скасування судового рішення.
Відповідно до ст.89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.
Відповідно до рішення «Проніна проти України» № 63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року, п. 1 статті 6 Конвенції ( 995_004) зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пунктом 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE (Серявін та інші проти України), №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 374 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право залишити судове рішення без змін, а скаргу - без задоволення.
Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.
Оскільки в задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити, судові витрати апелянта, пов`язані з розглядом справи в судах, компенсації не підлягають.
Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 375,382 ЦПК України, колегія суддів,-
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Рішення Московського районного суду м.Харкова від 06 жовтня 2021 року - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на неї подається безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.
Повний текст постанови складено 11 жовтня 2022 року.

Головуючий В.М.Триголов 

Судді: А.І.Дорош

О.А.Лобов