Головуючий І інстанції: Заічко О.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2022 р. 	Справа № 520/22594/21	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді Ральченка І.М.,
Суддів: Чалого І.С. ,  Бершова Г.Є. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 16.12.2021 по справі № 520/22594/21
за позовом          ОСОБА_1  
до      Держави Україна в особі Обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат                   
про стягнення недоплаченої частини разової грошової допомоги та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом, в якому просив:
- стягнути з Держави України в особі Обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат на користь ОСОБА_1 10246,00 грн. недоплаченої частини разової грошової допомоги до 5 травня за 2021 рік;
- стягнути з Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 603349,56 грн.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 16.12.2021 позовну заяву повернуто позивачу.
Позивач, не погодившись з ухвалою суду, подав апеляційну скаргу, в якій просив її скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на відсутність підстав для залишення позовної заяви без руху, оскільки встановлення належності відповідачів та обґрунтованості позову вирішується судом під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження.
Відповідач надав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив відмовити у її задоволенні.
Відповідно до ч. 2 ст. 312 КАС України апеляційна скарга розглянута судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши ухвалу суду першої інстанції, матеріали справи, доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 22.11.2021 позовну заяву було залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліків, шляхом надання уточненого позову із належно сфомованими позовними вимогами, які відповідають вимогам ст. 12 Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”, а також визначивши у позові належного відповідача.
03.12.2021 на виконання вимог ухвали до суду надійшла заява позивача, в якій зазначено, що відповідач в позовній заяві був чітко визначений, а саме Держава Україна в особі Обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, та визначення належного відповідача – це обов`язок суду. Крім того, зазначив, що особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Визначення змісту й обсягу позовних вимог, в силу статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, є диспозитивним правом позивача. Тобто позивач формує позовні вимоги на власний розсуд, а не на розсуд суду. Вважає, що позивач обрав спосіб захисту порушеного права на власний розсуд, який він вважає найбільш ефективним у конкретному випадку, позивачем у цій справі був обраний спосіб захисту у вигляді стягнення належних до виплат сум. Позивач просив суд першої інстанції відкрити провадження у справі №520/22594/21.  
Суд першої інстанції, повертаючи позовну заяву, виходив з того, що позивач у встановлений строк не усунув недоліки, встановлені ухвалою про залишення позовної заяви без руху від 12.11.2021, якою позивачу було запропоновано визначитися, який саме орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа вдався до порушення прав, свобод чи інтересів позивача та звернути позов до належного відповідача. 
Колегія суддів вважає, що зазначене не є підставою для повернення позовної заяви, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно з ч. 4 ст. 46 КАС України відповідачем в адміністративній справі є суб`єкт владних повноважень, якщо інше не встановлено цим Кодексом. 
Відповідно до ч. 5 ст. 160 КАС України в позовній заяві зазначаються:
1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява;
2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти;
3) зазначення ціни позову, обґрунтований розрахунок суми, що стягується, - якщо у позовній заяві містяться вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної оскаржуваним рішенням, діями, бездіяльністю суб`єкта владних повноважень;
4) зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів;
5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини;
6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору - у випадку, якщо законом встановлений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору;
7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;
8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності), зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;
9) у справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень - обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача;
10) у справах щодо оскарження нормативно-правових актів - відомості про застосування оскаржуваного нормативно-правового акта до позивача або належність позивача до суб`єктів правовідносин, у яких застосовується або буде застосовано цей акт;
11) власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав
Згідно з ч. 1 ст. 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи:
1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність;
2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником);
3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу;
4) належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності;
5) позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними);
6) немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч.ч. 3-5 ст. 48 КАС України якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Суд має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача.
Якщо позивач не згоден на заміну відповідача іншою особою, суд може залучити цю особу як другого відповідача. У разі відмови у задоволенні позову до такого відповідача понесені позивачем витрати відносяться на рахунок держави.
Під час вирішення питання про залучення співвідповідача чи заміну належного відповідача суд враховує, зокрема, чи знав або чи міг знати позивач до подання позову у справі про підставу для залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача.
Відповідно до ч. 1. п. 1 ч. 2 ст. 173 КАС України підготовку справи до судового розгляду здійснює суддя адміністративного суду, який відкрив провадження в адміністративній справі.
Завданням підготовчого провадження є, зокрема, остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу.
Зі змісту позовної заяви встановлено, що відповідачем у справі позивач визначив Державу Україна в особі Обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, тобто конкретно визначив особу, яка, на його думку, має відповідати за вказаним позовом.
Зазначене з урахуванням змісту позовних вимог, не дає підстав для висновку про необхідність надання позивачу часу для уточнення особи відповідача на цій стадії судового процесу.
При цьому, у разі виявлення під час підготовчого провадження, що позов поданий не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд може усунути зазначену невідповідність шляхом вчинення процесуальних дій, відповідно до приписів ч.ч. 3, 4 ст. 48 КАС України.
Крім того, залишаючи позовну заяву без руху, суд першої інстанції виходив з того, що повноваження відповідача щодо розрахунку  та виплати разової грошової допомоги до 5 травня є дискреційними повноваженнями такого органу державної влади, тобто відносяться до його виключної компетенції. Тому адміністративний суд не може перебирати на себе його функцій та розраховувати чітку суму такої допомоги, до того ж у Законі передбачений розмір такої допомоги в розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, а не фіксована сума, яка підлягає виплаті.
Тобто судом першої інстанції фактично була надана оцінка позовних вимог по суті спору, що не входить до кола питань, визначених ст. 171 КАС України, які підлягають з`ясуванню на стадії відкриття провадження у справі.
Отже, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції невірно застосував норми процесуального права, внаслідок чого прийняв помилкове рішення про повернення позовної заяви.
Відповідно до ст. 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.
Отже, апеляційна скарга підлягає задоволенню, ухвала Харківського окружного адмінстративного суду - скасуванню, а справа - направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції. 
Керуючись ст. ст. 308, 312, 320, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.
Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 16.12.2021 по справі № 520/22594/21  скасувати.  
Справу № 520/22594/21 направити до Харківського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя 		І.М. Ральченко 	
Судді	   	І.С. Чалий    Г.Є. Бершов