УХВАЛА

20 жовтня 2022 року 
м. Київ

справа № 640/26496/21
адміністративне провадження № К/990/28130/22 
Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Шевцової Н.В., перевіривши касаційну ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 травня 2022 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 16 вересня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Голови Державної прикордонної служби України, Адміністрації Державної прикордонної служби України про визнання протиправними дій, зобов`язати вчинити дії,
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі - позивачка, ОСОБА_1 ) звернулася до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Голови Державної прикордонної служби України (далі - відповідач-1, голова ДПС України), Адміністрації Державної прикордонної служби України (далі -відповідач-2, Адміністрація ДПС України), в якому просив:
- визнати протиправними дії Адміністрації ДПС України щодо дострокового припинення (розірвання) контракту та звільнення з військової служби полковника юстиції ОСОБА_1 (П-003816) за пунктом «г» (у зв`язку із скороченням штатів або проведення організаційних заходів - у разі неможливості використання на службі) пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» в запас;
- визнати протиправним та скасувати наказ Голови ДПС України від 16 серпня 2021 року №827-ОС «Про особовий склад» в частині, що стосується дострокового припинення (розірвання) контракту та звільнення з військової служби полковника юстиції ОСОБА_1 (П-003816) та наказ від 16 вересня 2021 року №939-ОС «Про особовий склад» в частині, що стосується виключення зі списків особового складу та всіх видів забезпечення полковника юстиції ОСОБА_1 (П-003816);
- поновити полковника запасу ОСОБА_1 (П-003816) на військовій службі в ДПС України на попередній або за згодою на іншій, не нижчій, ніж попередня посада.
- зобов`язати Голову ДПС України в установленому законодавством порядку перерахувати та виплатити полковнику юстиції ОСОБА_1 (П-003816) грошове забезпечення за час вимушеного прогулу внаслідок незаконного звільнення;
- здійснити розподіл судових витрат. 
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 травня 2022 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 16 вересня 2022 року, у задоволенні позовних вимог відмолено.
17 жовтня 2022 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на зазначені рішення суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції.
Згідно з частиною першою статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження, Верховний Суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).
У касаційній скарзі ОСОБА_1 зазначено, що вона подана на підставі пунктів 1 частини четвертої статті 328 КАС України.
Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України підставою касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку. 
В обґрунтування наявності зазначеної підстави касаційного оскарження заявник касаційної скарги зазначає, що судами першої та апеляційної інстанцій в оскаржуваних судових рішеннях норми матеріального права, а саме: пункт 1 частини першої статті 87 Закону України «Про державну службу», пункт 1 частини першої статті 40 Кодексу законів про працю України, без урахування висновку щодо застосування норми права, викладеного у постанові Верховного Суду у постанові від 24 лютого 2020 року у справі № 816/654/17. 
Проте, в касаційній скарзі ОСОБА_1 не наведено обґрунтувань з приводу того, що правовідносини у цій справі та у справі 816/654/17 є подібними.
Подана позивачем касаційна скарга містить цитування нормативно-правових актів, виклад обставини справи, посилання на постанови Верховного Суду, незгоду з судовими рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій з підстав неправильного застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що виключає можливість перегляду оскаржуваних судових рішень з цих підстав судом касаційної інстанції, повноваження якого визначені статтею 341 КАС України.
Враховуючи викладене, Суд вважає недоведеним наявність підстави касаційного оскарження, визначеної пунктом 1 частини четвертої статті 328 КАС України.
Верховний Суд звертає увагу на те, що відповідно до частини першої статті 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального права.  
Отже, межі касаційного перегляду судових рішень обмежено підставами, на яких подається касаційна скарга, викладеними скаржником, та зазначеними в ухвалі суду підставами для відкриття касаційного провадження.
Пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України встановлено, що касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем, зокрема якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.
Враховуючи приписи пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України та невикладення з належним обґрунтуванням позивачем у касаційній скарзі підстави для касаційного оскарження судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій у цій справі, визначеної пунктом 1 частини четвертої статті 328 КАС України, касаційну скаргу необхідно повернути особі, яка її подала.
Керуючись статтею 248, пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України, Суд
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 травня 2022 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 16 вересня 2022 року у справі № 640/26496/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Голови Державної прикордонної служби України, Адміністрації Державної прикордонної служби України про визнання протиправними дій, зобов`язати вчинити дії - повернути особі, яка її подала.
Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена.

Суддя	Н.В. Шевцова