П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

_____________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

22 листопада 2022 р. Категорія 111010000	м.Одеса	Справа № 420/7574/19	
Головуючий в 1 інстанції: Андрухів В.В.
час і місце ухвалення: 13:06, м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
судді-доповідача:  Семенюка Г.В.
суддів: Домусчі С.Д. ,  Шляхтицького О.І. 

при секретарі	Вишневській А.В.	

за участю сторін:	 	
позивач	ОСОБА_1 (паспорт)	
ГУ ДПС	Мунтян Є.О. (витяг; посвідчення)	

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні П`ятого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційними скаргами Головного управління ДПС в Одеській області та Державної податкової служби України на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16 вересня 2022 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Державна податкова служба України про визнання протиправним та скасування рішення, -

встановиВ:

          Позивач, звернувся до суду з позовом до Головного управління ДПС в Одеській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Державна податкова служба України про визнання протиправним та скасування рішення, мотивуючи його тим, що 29.01.2019 року позивачем було отримано лист від ГУ ДФС в Одеській області, в якому містилася вимога від 07.11.2018 року про сплату боргу у сумі 15819,54 грн., який утворився через несвоєчасну оплату ЄСВ за 2017-2018 роки. 06.02.2019 року позивачем було сплачено заборгованість по ЄСВ в повному обсязі  15819,54 грн. Надалі позивачу було вручено рішення ГУ ДФС в Одеській області №0022045207 від 13.03.2019 року, відповідно до якого до неї застосовуються штрафні санкції та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, а саме: штрафу у розмірі 3655,35 грн. та пені у розмірі 4653,96 грн. 02.04.2019 року позивач звернулася зі скаргою до органу доходів і зборів вищого рівня - до ДФС України. Скаргу позивача було вручено представнику ДФС по довіреності 06.04.2019 року. Рішенням про результати розгляду скарги №21480/6/99-9-11-05-02-25 від 10.05.2019 року в задоволенні скарги відмовлено, а рішення ГУ ДФС в Одеській області №0022045207 від 13.03.2019 року залишено без змін. Позивач вказала, що ДФС України пропущено строк при відповіді на скаргу, адже скарга отримана 06.04.2019 року, а відповідь надіслана 10.05.2019 року, тому позивач вважала, що скарга від 02.04.2019 року задоволена на її користь згідно приписів ст.25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування».
          Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 16 вересня 2022 року позов задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління  ДФС в Одеській області про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску №0022045207 від 13.03.2019 року.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Державна податкова служба України подала апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду та прийняти нову постанову, якою у задоволенні вимог позивача відмовити.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що задовольняючи позов, суд першої інстанції не врахував, що ДФС України прийнято та направлено вмотивоване рішення від 10.05.2019 року №21480/6/99-99-11-05-02-25 та надіслано скаржнику рекомендованим листом з повідомленням про вручення протягом 30 календарних днів. Враховуючи, що кінцевий термін припав на святковий вихідний день (09.05.2019 року), рішення було направлено на наступний робочий день.  Таким чином, рішення було прийнято та направлено в межах встановленого строку. 
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління ДПС в Одеській області подало апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду та прийняти нову постанову, якою у задоволенні вимог позивача відмовити.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що задовольняючи позов, суд першої інстанції не врахував, що у листі Укрпошти відсутні докази отримання листа від 02.04.2019, а саме відсутній бланк рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу (Ф.119) з відміткою про вручення і зазначенням дати вручення рекомендованого листа, що ставить під сумній відповідний доказ позивача.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення з наступних підстав:
Судом першої інстанції встановлено, що 13.03.2019 року ГУ ДФС в Одеській області винесено рішення №0022045207 про застосування до ОСОБА_1 штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, а саме: штрафу у розмірі 3655,35 грн. та пені у розмірі 4653,96 грн. (а.с. 10).
02.04.2019 року ОСОБА_1 подала до ДФС України скаргу на рішення ГУ ДФС України від 13.03.2019 року №0022045207 про застосування до ОСОБА_1 штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску (а.с. 11-14).
Скаргу позивача, надіслану рекомендованим листом № 6860411439845, представник ДФС України за довіреністю ОСОБА_2 отримав 06.04.2019 року, що підтверджується листом ЦПЗ № 5 Одеської дирекції АТ «Укрпошта» від 03.05.2019 року № 182 (а.с.15).
Рішенням ДФС України від 10.05.2019 року №21480/6/99-99-11-05-02-25 рішення ГУ ДФС України від 13.03.2019 року №0022045207 про застосування до ОСОБА_1 штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску залишено без змін, а скаргу ОСОБА_1 від 02.04.2019 року №б/н  без задоволення (а.с. 16-18).
Позивач вважала, що скарга від 02.04.2019 року задоволена на її користь згідно приписів ст.25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», у зв`язку із чим звернулась до суду з відповідним позовом.
Суд першої інстанції, задовольняючи позов, виходив з того, що ДФС України пропущено строк прийняття рішення та надіслання його позивачу, а тому відповідно до приписів абз.7 ч.4 ст.25 Закону № 2464 та п.1 розділу IV Порядку №1124 скарга вважається повністю задоволеною на користь платника єдиного внеску.
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду погоджується з означеними висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначає Закон України  Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування  від 08.07.2010 року №2464 (далі за текстом  Закон №2464).
Частиною 1 ст.4 Закону №2464 визначено, що платниками єдиного внеску є фізичні особи-підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.
Згідно п.1 ч.2 ст.6 Закону №2464 платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.
Відповідно до ч.8 ст.9 Закону №2464 платники єдиного внеску, зазначені у пунктах 4, 5 та 51 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок.
Сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені Законом №2464 є недоїмкою та стягується з нарахуванням пені та застосуванням штрафів.
Згідно п.2 ч.11 ст.25 Закону №2464 за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) сум єдиного внеску накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум.
Одночасно на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу (ч.10 ст.25 Закону №2464).
Згідно абз.6 ч.4 ст.25 Закону № 2464, скарга на вимогу про сплату єдиного внеску подається до органу доходів і зборів вищого рівня у письмовій формі протягом десяти календарних днів, що настають за днем отримання платником єдиного внеску вимоги про сплату єдиного внеску, з повідомленням про це органу доходів і зборів, який прийняв вимогу про сплату єдиного внеску.
Відповідно до абз.7 ч.4 ст.25 Закону № 2464, орган доходів і зборів, який розглядає скаргу платника єдиного внеску, зобов`язаний прийняти вмотивоване рішення та надіслати його платнику єдиного внеску протягом 30 календарних днів, наступних за днем отримання скарги, на адресу платника єдиного внеску поштою з повідомленням про вручення або надати йому під розписку. Якщо протягом цього строку вмотивоване рішення органом доходів і зборів не надсилається платнику єдиного внеску, така скарга вважається повністю задоволеною на користь платника єдиного внеску.
Процедуру подання та розгляду контролюючим органом скарг на вимоги про сплату недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - вимога) та на рішення про нарахування пені та накладення штрафу, передбачених частинами десятою, одинадцятою статті 25 Закону України  Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування  (далі - Закон); скарг банків на рішення про накладення фінансових санкцій, передбачених частиною дванадцятою зазначеної статті визначає Порядок розгляду контролюючими органами скарг на вимоги про сплату недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та на рішення про нарахування пені та накладення штрафу, затверджений наказом Міністерства фінансів України від 09.12.2015 року №1124 в редакції, чинній на момент виникнення спірних праваовідносин (далі за текстом  Порядок № 1124).
Відповідно до п.1 розділу IV Порядку №1124 контролюючий орган, який розглядає скаргу платника єдиного внеску, зобов`язаний прийняти вмотивоване рішення та надіслати його платнику єдиного внеску протягом 30 календарних днів, наступних за днем отримання скарги, на адресу платника єдиного внеску поштою з повідомленням про вручення або надати йому під підпис. Якщо протягом цього строку вмотивоване рішення контролюючим органом не надсилається платнику єдиного внеску, така скарга вважається повністю задоволеною на користь платника єдиного внеску.
Згідно п.2 розділу ІV Порядку №1124 у разі якщо останній день строків, зазначених у пункті 1 цього розділу, припадає на вихідний або святковий день, останнім днем таких строків вважається перший наступний робочий день.
Наведене вище дає підстави для висновку, що юридичним наслідком порушення контролюючим органом встановленого  податковим законодавством строку розгляду скарги платника податків, тобто ненаправлення впродовж цих строків платнику податків вмотивованого рішення за результатами розгляду скарги, є визнання скарги такою, що повністю задоволена на користь платника податків з наступного за днем закінчення зазначених строків дня. Визнання скарги повністю задоволеною на користь платника податків означає, що оскаржене рішення контролюючого органу з цього часу припинило регулюючу дію та не створює для платника податків юридичного обов`язку.
Аналогічний правовий висновок викладено Верховним Судом в постанові № 826/500/15 від 24 січня 2019 року. 
Як встановлено судом вище, з листа АТ  «Укрпошта»  від 03.05.2019 року №182 вбачається, що рекомендований лист №6860411439845 від 02.04.2019 року за адресою: м. Київ, Львівська площа, 8, 04053, вручений ДФС України 06.04.2019 року по довіреності Компанець О.В. (а.с. 15).
Суд апеляційної інстанції не приймає до уваги доводи апелянтів, що відсутній бланк рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу (Ф.119) з відміткою про вручення і зазначенням дати вручення рекомендованого листа, оскільки листа АТ  «Укрпошта»  від 03.05.2019 року №182 є належним доказом вручений ДФС України 06.04.2019 року скарги позивача.
Враховуючи, що 06.04.2019 року була субота, скарга позивача мала бути зареєстрована у ДФС України у перший робочий день, тобто 08.04.2019 року.
Отже, встановлений наведеними вище правовими нормами 30-денний строк розгляду скарги позивача розпочався 09.04.2019 року та закінчився 08.05.2019 року (середа, робочий день).
Таким чином суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що ДФС України пропущено строк прийняття рішення та надіслання його позивачу, а тому відповідно до приписів абз.7 ч.4 ст.25 Закону № 2464 та п.1 розділу IV Порядку №1124 скарга вважається повністю задоволеною на користь платника єдиного внеску.
У скарзі від 02.04.2019 року позивач просила скасувати рішення Головного управління  ДФС в Одеській області про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску №0022045207 від 13.03.2019 року, а тому вказане рішення слід визнати протиправним та скасувати в судовому порядку, оскільки лише у такий спосіб можливе поновлення порушених права позивача.
Згідно з ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Відповідно до частини 2 вказаної статті в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування рішення належним чином обґрунтовані, підтверджені наявними матеріалами справи та підлягають задоволенню. 
Інші доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.
З огляду на вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.
Згідно з ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Головного управління ДПС в Одеській області та Державної податкової служби України, - залишити без задоволення.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16 вересня 2022 року по справі № 420/7574/19, - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.    
Повний текст Постанови складено – 23 листопада 2022 року.

         суддя-доповідач 	 	Семенюк Г.В.	
         судді	    	Домусчі С.Д.    Шляхтицький О.І.