ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
08 листопада 2022 року
м. Київ
 
справа №  1-374-2008
провадження № 51-171км22
 
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого           ОСОБА_2,
суддів:                       ОСОБА_3, ОСОБА_4, 
за участю:
секретаря судового засідання               ОСОБА_5,
прокурора                                               ОСОБА_6
 
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 08 червня 2021 року про повернення заяви ОСОБА_1 щодо перегляду вироку Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 10 вересня 2008 року за нововиявленими обставинами та ухвалу Донецького апеляційного суду від 22 листопада 2021 року. 
Зміст судових рішень і встановлені судами
першої та апеляційної інстанцій обставини
Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 08 червня                            2021 року повернуто заяву ОСОБА_1 про перегляд вироку Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 10 вересня 2008 року за нововиявленими обставинами.
Ухвалою Донецького апеляційного суду від 22 листопада 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Артемівського міськрайонного суду Донецької області від                 08 червня 2021 року повернуто заявникові. Апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 08 червня 2021 року за заявою про перегляд вироку Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 10 вересня 2008 року за нововиявленими обставинами - закрито.
Вимоги касаційної скарги й узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 08 червня 2021 року та ухвалу Донецького апеляційного суду від 22 листопада 2021 року і призначити новий розгляд у суді першої інстанції, посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
Зокрема, ОСОБА_1 у своїй касаційній скарзі вказує, що засуджена за вироком Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 10 вересня 2008 рокуособа не є  ОСОБА_1 , а є іншою особою, яка під час досудового розслідування та судового розгляду вказаного кримінального провадження повідомила неправдиві анкетні дані про себе. Зазначає, що віндо кримінальної відповідальності не притягувався, в місцях позбавлення волі не перебував, злочинів ніколи не вчиняв. 
Крім того, ОСОБА_1 зазначає, що суд першої інстанції необґрунтовано повернув його заяву про перегляд вироку Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 10 вересня 2008 року за нововиявленими обставинами, а суд апеляційної інстанції   дійшов неправильного висновку, що він не є учасником судового провадження, а тому не є особою, яка має право на оскарження ухвали суду першої інстанції та  незаконно закрив провадження за його апеляційною скаргою. 
Позиції учасників судового провадження
Прокурор у судовому засіданні просив залишити касаційну скаргу  
ОСОБА_1 без задоволення, а судові рішення без зміни.
Мотиви Суду
Заслухавши доповідь судді та думку прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження й обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла таких висновків.
Згідно зі статтею 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правильність правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, яких не було встановлено в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу. Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги. 
Відповідно до приписів статті 438 КПК підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.
При вирішенні питання про наявність зазначених вище підстав суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412-414 КПК.
 
Істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог КПК, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення (частина 1 статті 412 КПК).
Відповідно до ст. 370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Порядок здійснення провадження за нововиявленими обставинами регламентовано главою 34 КПК, у якій наведено вичерпний перелік нововиявлених обставин, за наявності яких можуть бути переглянуті судові рішення, що набрали законної сили.
Системне тлумачення статті 459, пунктів 4, 5 статті 462, статті 91 КПК вказує на те, що перегляд судових рішень, які набрали законної сили, за нововиявленими обставинами є екстраординарною процедурою перегляду судових рішень, що має місце у виняткових випадках, коли після завершення розгляду кримінальної справи в звичайному порядку (в судах першої, апеляційної і касаційної інстанцій) виявлено обставини, які мають такі ознаки: 1) вони об`єктивно існували на момент ухвалення відповідних судових рішень, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами, під час судового провадження і стали відомі вже після ухвалення відповідного судового рішення; 2) вони перебувають в органічному зв`язку з елементами предмета доказування в кримінальному провадженні, тобто вони можуть мати значення для оцінки або безпосередньо обставин, які підлягають доказуванню, або доказів, покладених в основу судового рішення; 3) вони мають істотне значення, оскільки самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.
Згідно зі статтею 460 КПК правом подати заяву про перегляд за нововиявленими обставинами судового рішення суду, яке набрало законної сили, наділені виключно учасники судового провадження.
Відповідно до пункту 26 частини 1 статті 3 КПК учасники судового провадження - це сторони кримінального провадження, потерпілий, його представник та законний представник, цивільний позивач, його представник та законний представник, цивільний відповідач та його представник, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, представник персоналу органу пробації, третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, а також інші особи, за клопотанням або скаргою яких у випадках, передбачених КПК, здійснюється судове провадження.
Отже, ініціатором перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами може бути особа, яка безпосередньо брала участь у судах першої, апеляційної чи касаційної інстанцій як обвинувачений (засуджений, виправданий), особа, стосовно якої вирішувалося питання про застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, потерпілий, цивільні позивач та відповідач, третя особа, щодо майна якої вирішувалася питання про арешт, особа, за клопотанням або скаргою якої у випадках, передбачених КПК, здійснювалося судове провадження, їх законні представники, представники та захисники, представник юридичної особи, щодо якої здійснювалося провадження, представник персоналу органу пробації та прокурор. 
Перевіркою матеріалів провадження встановлено, що вироком Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 10.09.2008 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст.187,           ч. 3 ст.189 КК з призначенням покарання у вигляді позбавлення волі на строк 8 років з конфіскацією майна. Як встановив суд, на час розгляду заяви про перегляд за нововиявленими обставинами вироку,   ОСОБА_1 відбуває покарання у виправній колонії. 
Як вказує заявник ОСОБА_1 , він з 2003 року проживає в                         м. Лубни Полтавської області, до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів не притягався, в місцях позбавлення волі не перебував, в місті Артемівськ Донецької області ніколи не був і злочину скоєного невідомою йому особою. Отже, сам                  ОСОБА_1 зазначає, що не є стороною кримінального провадження за вироком Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 10.09.2008 року.
Перевіривши вказані вище обставини, суд першої інстанції прийшов до висновку про повернення заяви ОСОБА_1 про перегляд вироку Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 10 вересня 2008 року за нововиявленими обставинами.
За результатами перегляду ухвали суду першої інстанції апеляційний суд правильно встановив, що ОСОБА_1 не має права звернення до суду, через те, що він не є особою, яку засуджено вироком Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 10 вересня 2008 року, тобто не є учасником судового провадження, який має право подати заяву про перегляд цього вироку за нововиявленими обставинами.
Тому, апеляційний суд прийняв правильне рішення по скарзіОСОБА_1 на ухвалу Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 08 червня 2021 року за заявою про перегляд вироку Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 10 вересня 2008 року за нововиявленими обставинами.
З таким висновком суду погоджується і колегія суддів касаційної інстанції і додатково зазначає, що відповідно до статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод ефективний засіб захисту своїх прав повинен відповідати природі порушеного права, характеру допущеного порушення та наслідкам, які спричинило порушення права особи.
 
Стаття 13 Конвенції не передбачає особливої форми правового захисту: держави мають певну дискрецію, яка зводиться до можливості  вибору способу виконання свого зобов`язання, але характер права, що знаходиться під загрозою, має значення для типу способу, який держава зобов`язана забезпечити.
Обраний ОСОБА_1 спосіб захисту порушених, на його думку, прав на працю, вільне пересування як на території України, так і поза її межами, достовірну інформації щодо нього шляхом звернення до суду, який постановив вирок у кримінальному провадженні, із заявою про перегляд рішення за нововиявленими обставинами з урахуванням природи кримінального процесу як різновиду юридичного процесу, який характеризують такі категорії, як мета, завдання, форма, учасники, функції, гарантії, не може мати бажаного для нього результату, оскільки вирішення цих питань перебуває поза межами регулювання кримінального процесуального права, звичайно за виключенням обмеження чи порушення цих прав і законних інтересів під час досудового розслідування та судового розгляду. 
За правилами частини 1 статті 337 КПК судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуто обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею. 
Здійснення судового розгляду стосовно особи, якій не було висунуто обвинувачення, обвинувальний акт щодо якої не направлявся до суду, і вирішення питання про її невинуватість, на чому наполягає заявник, суперечить положенням зазначеної вище норми КПК.
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду, що  ОСОБА_1 не є особою, яку засуджено вироком Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 10 вересня 2008 року, тобто не є учасником судового провадження, який має право подати заяву про перегляд цього вироку за нововиявленими обставинами.
Отже, рішення про повернення заяви ОСОБА_1 про перегляд вироку суду за нововиявленими обставинами через те, що він не є особою, яка має право подати заяву про перегляд цього вироку за нововиявленими обставинами та закриття апеляційного провадження за його скаргою - в цілому відповідають вимогам кримінального процесуального законодавства. 
Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування чи зміни ухвали Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 08 червня                 2021 року про повернення заяви ОСОБА_1 щодо перегляду вироку Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 10 вересня 2008 року за нововиявленими обставинами та ухвали Донецького апеляційного суду від 22 листопада 2021 року за доводами касаційної скарги заявника, а тому вважає, що в задоволенні касаційної скарги ОСОБА_1 слід відмовити.
Керуючись статтями 433, 434, 436, 441, 442 КПК, Верховний Суд
у х в а л и в:
Ухвалу Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 08 червня 2021 року про повернення заяви ОСОБА_1 щодо перегляду вироку Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 10 вересня 2008 року за нововиявленими обставинами та ухвалу Донецького апеляційного суду від 22 листопада 2021 року залишити без зміни, а касаційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення. 
Постанова набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_2                                      ОСОБА_3                                  ОСОБА_4