УХВАЛА
 
05 жовтня 2022 року
м. Київ
 
справа № 463/7539/21
провадження № 61-9240ск22
 
Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду Антоненко Н. О., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Личаківського районного суду м. Львова від 08 грудня 2021 року та на постанову Львівського апеляційного суду від 01 серпня 2022 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Факторингова Компанія «Вектор Плюс», треті особи: приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Христина Миколаївна, приватнийнотаріус Київського міського нотаріального округу Єгорова Марина Євгенівна про визнання державної реєстрації протиправною та її скасування, визнання договорів недійсними,
 
ВСТАНОВИВ :
 
16 вересня 2022 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку подала до Верховного Суду касаційну скаргу на зазначені судові рішення.
 
У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати оскаржені судові рішення та як на підставу касаційного оскарження посилається на частину другу статті 389 ЦПК України, зокрема, на пункт 3 (відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах).
 
Якщо касаційна скарга оскаржується на підставі пункту 3 частини другої статті 389 ЦПК України, то вона окрім посилання на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, повинна містити зазначення норми права, щодо якої відсутній висновок її застосування з конкретизацією змісту правовідносин, в яких цей висновок відсутній, та обґрунтування необхідності формування єдиної правозастосовчої практики щодо 
цієї норми для правильного вирішення справи. Проте в порушення вказаного пункту ОСОБА_1 зазначає обставини справи, а не норми права, щодо яких відсутній висновок Верховного Суду.
 
У частині першій статті 400 ЦПК України передбачено, що переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
 
Ураховуючи викладене, ОСОБА_1 необхідно уточнити пункт 3 або подати уточнену касаційну скаргу з посиланням на підставу (підстави) касаційного оскарження, передбачену (передбачені) частиною другою статті 389 ЦПК України.
 
У касаційній скарзі ОСОБА_1 зазначила, що суд першої інстанції звільнив її від сплати судового збору, проте сама по собі вказана обставина без відповідного обґрунтованого клопотання та доказів, не звільняє від сплати судового збору ОСОБА_1 за подання касаційної скарги.
 
ОСОБА_1 оскаржує судові рішення в частині відмови в задоволенні позову про визнання недійсним договору факторингу та договору про відступлення прав за іпотечним договором.
 
Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України «Про судовий збір» якщо в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.
 
За подачу касаційної скарги справляється судовий збір, який відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.
 
ОСОБА_1 необхідно сплатити 3632 грн (908 х 2) х 200%) судового збору та відповідно до статті 6 Закону України «Про судовий збір» перерахувати до УК у Печерському районі м. Києва, 22030102, код ЄДРПОУ: 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, номер рахунку отримувача (стандарт IBAN) UA288999980313151207000026007, ККДБ: 22030102, призначення платежу: «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».
 
На підтвердження сплати судового збору необхідно надати суду відповідний документ.
 
Згідно з частиною другою статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, установлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
 
Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
УХВАЛИВ :
 
Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Личаківського районного суду м. Львова від 08 грудня 2021 року та на постанову Львівського апеляційного суду від 01 серпня 2022 року залишити без руху.
 
Надати для усунення недоліків касаційної скарги строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
 
У разі невиконання в установлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута особі, яка подала касаційну скаргу.
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                                 Н. О. Антоненко