УХВАЛА

19 жовтня 2022 року 
м. Київ
справа №9901/272/21
адміністративне провадження №П/9901/272/21
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
головуючого судді - Мартинюк Н.М.,
суддів: Данилевич Н.А., Єресько Л.О., Жука А.В., Мельник-Томенко Ж.М., 
за участю:
секретаря судового засідання - Часник А.О.
представника позивача - Кулаковського О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження клопотання Вищої ради правосуддя про залишення без розгляду частини позовних вимог в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Котнар-М» до Вищої ради правосуддя про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,
УСТАНОВИВ:
У провадженні Верховного Суду як суду першої інстанції перебуває адміністративна справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Котнар-М» (далі також - «ТОВ «Котнар-М», «Товариство») до Вищої ради правосуддя (далі також - «ВРП») про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.
Згідно вимог позовної заяви Товариство просило Суд:
- визнати протиправною бездіяльність ВРП, яка полягає в незаконному ухиленні від здійснення впродовж більше одного року розгляду дисциплінарних скарг Товариства на неправомірні дії судді Господарського суду міста Києва ОСОБА_1 , поданих відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» і Закону України «Про Вищу раду правосуддя»;
- зобов`язати ВРП вчинити усі передбачені законом дії щодо прийняття до розгляду і розгляд скарг та проведення дисциплінарного провадження стосовно судді Господарського суду міста Києва ОСОБА_1 , починаючи з попередньої перевірки скарги Товариства від 25 січня 2021 року №15/01.
Верховний Суд у складі головуючого судді Касаційного адміністративного суду Мартинюк Н.М. ухвалою від 30 липня 2021 року відкрив провадження у справі та призначив її до розгляду в судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження.
30 серпня 2021 року на адресу Верховного Суду через систему «Електронний суд» надійшло клопотання від представника Вищої ради правосуддя про залишення без розгляду частини позовних вимог  щодо визнати протиправною бездіяльність ВРП, яка полягає в незаконному ухиленні від здійснення впродовж більше одного року розгляду дисциплінарних скарг Товариства на неправомірні дії судді Господарського суду міста Києва ОСОБА_1 , поданих відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» і Закону України «Про Вищу раду правосуддя».
Клопотання обґрунтоване тим, що позивач просить суд визнати протиправною бездіяльність ВРП, яка полягає у нерозгляді дисциплінарної скарги від 20 грудня 2017 року.
У позовній заяві, позивач зазначає, що 27 грудня 2019 року ВРП відмовила у відкритті дисциплінарного провадження за цією скаргою ухвалою від 27 грудня 2019 року. До того ж, позивач запевняє, що копію ухвали Товариство отримало 28 січня 2020 року.
За указаних позивачем у позовній заяві обставин, відповідач вбачає за належне залишити в частині позовні вимоги без розгляду, оскільки позивач пропустив шестимісячний строк для звернення до суду з цим позовом, з огляду на те, що позовна заява у цій справі подана 9 липня 2021 року, а датою, з якою позивач пов`язує порушення своїх прав є 28 січня 2020 року.
В судовому засіданні від 8 грудня 2021 року Товариству було запропоновано надати свої доводи і міркування стосовно заявленого клопотання відповідача про закриття провадження в частині позовних вимог письмово. Проте, позивач своїм правом на подання письмових заперечень щодо поданого клопотання ВРП не скористався.
У судовому засіданні представник Товариства - адвокат Кулаковський О.М. проти заявленого клопотання заперечував з огляду на його необґрунтованість та безпідставність.
Суд, заслухавши думку учасників процесу, вивчивши подане відповідачем клопотання про закриття провадження у частині позовних вимог, дійшов наступного висновку.
Згідно з частиною другою статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.
Відповідно до частини першої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Частиною другою статті 122 КАС України передбачено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Тож, строк звернення до адміністративного суду це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. Одночасно, перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Отже, з аналізу наведених норм законодавства вбачається, що вирішальним для визначення строків звернення до адміністративного суду є встановлення факту, коли та за яких обставин позивач дізнався про порушення своїх прав, свобод та інтересів та зміг вчинити дії, направлені на їх відновлення.
Такий правовий підхід викладений у постанові Верховного Суду від 21 березня 2019 року у справі №826/5240/18.
Одночасно, у триваючих правовідносинах суб`єкт владних повноважень протягом певного проміжку часу ухиляється від виконання своїх зобов`язань (триваюча протиправна бездіяльність) або допускає протиправну поведінку (триваюча протиправна діяльність) по відношенню до фізичної або юридичної особи.
При застосуванні строків звернення до адміністративного суду у такій категорії справ слід виходити з того, що встановлені процесуальним законом строки та наслідки у вигляді залишення позовної заяви без розгляду на підставі їх пропуску не можуть слугувати меті відмови у захисті порушеного права, легалізації триваючого правопорушення, в першу чергу, з боку держави.
З позовної заяви убачається, що позивач стверджує, що ВРП допустило протиправну бездіяльність щодо розгляду та вирішення трьох дисциплінарних скарг, поданих Товариством, а саме: від 20 грудня 2017 року, від 30 серпня 2019 року і від 25 січня 2021 року.
Тобто, позивачем в якості підстав звернення до суду з цим позовом покладено не бездіяльності ВРП щодо розгляду 1 дисциплінарної скарги, а бездіяльність щодо розгляду трьох різних дисциплінарних скарг, поданих упродовж 2017-2021 років.
Позивач наполягає, що ВРП так і не повідомило Товариство про результат розгляду дисциплінарної скарги від 25 січня 2021 року, тобто допустило протиправну бездіяльність.
До того ж, згідно з пунктом 12.3 Регламенту ВРП, затвердженого Рішенням ВРП від 24 січня 2017 року № 52/0/15-17 попередня перевірка дисциплінарної скарги здійснюється доповідачем у розумний строк.
Поняття розумного строку є суб`єктивним і залежить від різних обставин конкретної ситуації щодо якої має бути прийнято рішення державним органом.
Тому, пов`язуючи початок перебігу процесуального строку на звернення з позовом з 28 січня 2020 року (дата отримання відповіді по одній з дисциплінарних скарги Товариства), ВРП нівелює триваючий характер оспорюваної у цьому позові бездіяльності.
До того ж, як зазначає у відзиві сам відповідач ухвала від 27 грудня 2019 року, на яку покликається позивач в обґрунтування бездіяльності по розгляду своєї першої скарги, стосується зовсім інших скарг Товариства (від 14 вересня 2017 року і від 31 серпня 2018 року), які не є предметом розгляду в межах цієї справи. Копію ж ухвали від 27 грудня 2019 року було направлено позивачу рекомендованим листом від 16 січня 2020 року.
А тому, пов`язувати початок перебігу процесуального строку щодо відновлення прав позивача з 28 січня 2020 року (дата отримання відповіді по дисциплінарній скарзі Товариства, яка не є предметом розгляду у межах цієї справи) Суд вбачає неправильними.
Отже, зважаючи на формування позовних вимог Товариством, а також з огляду на правові підстави позову і фактичні обставини у цій справі, Суд не вбачає достатніх підстав для залишення без розгляду частини позовних вимог щодо визнання протиправною бездіяльність ВРП, яка полягає в незаконному ухиленні від здійснення впродовж більше одного року розгляду дисциплінарних скарг Товариства на неправомірні дії судді Господарського суду міста Києва ОСОБА_1, поданих відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» і Закону України «Про Вищу раду правосуддя».
З урахуванням наведеного у задоволенні клопотання ВРП про залишення без розгляду частини позовних вимог у справі №9901/272/21 належить відмовити.
Враховуючи викладене, керуючись статтями 2, 9, 140, 238, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд, 
У Х В А Л И В:
У задоволенні клопотання Вищої ради правосуддя про залишення без розгляду частини позовних вимог в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Котнар-М» до Вищої ради правосуддя про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії у справі №№9901/272/21 відмовити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і не може бути оскаржена.
Повний текст ухвали складений 20 жовтня 2022 року.

...........................

...........................

...........................

...........................

...........................
Н.М. Мартинюк 
Н.А. Данилевич 
Л.О. Єресько 
А.В. Жук
Ж.М. Мельник-Томенко,
Судді Верховного Суду