Справа № 446/1007/22                                                        Головуючий у 1 інстанції: Котормус Т.І. 
Провадження № 33/811/977/22                                                 Доповідач: Белена  А. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ 

19 вересня 2022 року Львівський апеляційний суд у складі:

судді - Белени А.В.,
з участю особи, яку притягнуто до адміністративної 
відповідальності – ОСОБА_1 

       розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу про адміністративне правопорушення щодо  ОСОБА_1 , за ч.1 ст. 130 КУпАП, за апеляційною скаргою останнього на постанову судді Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 04 серпня 2022 року,

встановив:

Постановою судді Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 04 серпня 2022 року,
          ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, не працюючого, 
       визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді адміністративного штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 496,20 грн.
ОСОБА_1 визнано винним у тому що він, 12 липня 2022 року о 21:54 год., по вулиці Мирного, в селі Неслухів Львівського району Львівської області, керував транспортним засобом марки "Daewoo LANOS" д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу "Драгер" з показом 0.36 проміле.
На постанову судді Федина Олег Петрович подав апеляційну скаргу в якій просить поновити строк подання апеляційної скарги на постанову судді Кам`янка- Бузького районного суду Львівської області від 04 серпня 2022 року; скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
Щодо пропуску строку на апеляційне оскарження постанови судді Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 04 серпня 2022 року, ОСОБА_1 мотивує тим, що оскаржувана постанова отримана ним в приміщенні Кам`янка - Бузького районного суду 11 серпня 2022 року, що стверджується відміткою на постанові. 
Апелянт свої апеляційні вимоги мотивує тим, що оскаржувана постанова є незаконною та необгрунтованою. Вважає, що судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права, а саме: неправильно застосовано норми ч.1 ст. 130, ст. 251, ст. 256, ст. 266 КУпАП, розділу III Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння. Зазначає, що відеозапис з нагрудної камери поліцейського є не безперервним, а містить тільки один фрагмент (27 секунд), тому його не можна вважати належним та допустимим доказом по справі. 
Стверджує, що на DVD диску тільки один фрагмент відео на якому він один раз проходив огляд на стан сп`яніння за допомогою алкотестера. Початку відеозапису, як доказ керування ним ТЗ працівники поліції суду не надали. Також, не міститься того, що він заперечував щодо показів алкотестера та їх не визнавав. Працівники поліції, йому нічого не роз`яснили, натомість сказали, що посвідчення водія вилучати не будуть, якщо він вкаже у протоколі, що зі всім згідний і таким чином не понесе жодної адміністративної відповідальності. Звертає увагу на те, що він пояснив на місці працівникам поліції, що вживав лікарський препарат «Корвалол» проте патрульний сказав, що краще коли він напише, що вживав пиво. Через його необізнаність, та довіру він погодився вчинити так, як йому рекомендували патрульні. 
Стверджує, що з відеозапису події не можливо встановити, що він дійсно керував транспортним засобом, крім цього, його не відстороняли від керування транспортним засобом, що у своїй сукупності з іншими доказами свідчить про невідповідність дій поліцейського з процедурою оформлення матеріалів за ст. 130 КУпАП. Зазначає, що всупереч вимогам ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення, не зазначено жодної ознаки алкогольного сп`яніння, виявленої працівниками поліції, що би слугувало підставою для проведення у нього огляду на стан сп`яніння. Вважає, що огляд його на стан сп`яніння проведений з порушенням вимрог ст. 266 КУпАП. 
       Заслухавши пояснення ОСОБА_1 про задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного. 
       Поважність причин пропуску скаржником строку на подачу апеляційної скарги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому цей строк необхідно поновити
       Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.
       Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Зі змісту ст. 252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.
Згідно зі ст. 251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків та ін.
Згідно з п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу. Правопорушення вважається закінченим з того моменту, як він почав рухатись.
Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.
Відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобам у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху.
Вказані положення повністю узгоджуються з положеннями п. 2.9-а Правил дорожнього руху України, яким водію забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебувати під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
       Апеляційний суд не бере до уваги доводи апеляційної скарги про незаконність постанови судді, оскільки викладений у судовому рішенні висновок про наявність в діях  ОСОБА_1  складу правопорушення підтверджується сукупністю доказів, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 171881 від 12 липня 2022 року; роздруківкою приладу Drager Alcotest 6810, згідно якого встановлено у ОСОБА_1 наявний вміст алкоголю – 0,36 ‰ проміле; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 12 липня 2022 року; відозаписом події; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та іншими, наявними в матеріалах справи доказами, яким суддя районного суду дав належну правову оцінку в своїй постанові, з чим погоджується і апеляційний суд.
       Крім того, згідно письмових пояснень ОСОБА_1 , які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення стосовно останнього, ОСОБА_1 власноручно зазначив про те, що з протоколом згідний, перед керуванням випив одну пляшку пива. . 
       Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, на думку апеляційного суду, суд першої інстанції обгрунтовано визнав їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, встановленому КУпАП.
       Наявний в матеріалах справи протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №171881  від  12 липня  2022 року, складений щодо ОСОБА_1 за своєю формою та змістом відповідає вимогам чинного законодавства, містить у собі усі необхідні дані щодо обставин вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та особи-порушника, чим спростовуються твердження апелянта. 
               Як зазначено в протоколі, права та обов`язки згідно зі ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП ОСОБА_1  були роз`яснені, про що свідчить підпис останнього у такому.  
Що стосується доводів апелянта щодо порушення порядку проведення огляду на стан сп`яніння водія, то такі суд апеляційної інстанції вважає безпідставними, виходячи з наступного.
       Так, відповідно до п.2.5 «Правил дорожнього руху», водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
               Згідно з ч.ч.2, 3 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
               Аналогічні положення щодо огляду громадян на стан сп`яніння містить «Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затверджена наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 за №1413/27858.
       Вказаних вимог Закону, працівниками поліції було дотримано у повному обсязі, оскільки було застосовано технічні засоби відеозапису та матеріали відеозапису були долучені до протоколу про адміністративне правопорушення.  
       Щодо доводів апеляційної скарги про те, що наявний в матеріалах справи відеозапис містить лише фрагменти події, то апеляційний суд зазначає, що для вирішення справи важливими є лише ті фактичні дані, зафіксовані за допомогою відеокамери поліцейського, які свідчать про вчинення адміністративного правопорушення, або про протилежне.         Відповідно до наданого відеозапису, на ньому відображено проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння. 
       Крім того, апеляційний суд не бере до уваги доводи апеляційної скарги в частині недоведення факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом оскільки такі спростовуються зібраними та дослідженими по справі вищепереліченими доказами, як в суді першої, так і апеляційної інстанцій, а невизнання ним своєї вини у скоєному, суд розцінює як спосіб уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення, та відхиляє їх.
       Твердження ОСОБА_1 в апеляційній скарзі про те, що працівники поліції не відсторонили його від керування транспортним засобом, не впливають на обсяг вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і не є підставою для скасування оскаржуваного рішення судді.
       Покликання ОСОБА_1 про те, що в той день перед поїздкою прийняв лікарський препарат Корвалол, який і міг показати на приладі результат 0,36 проміле алкоголю в крові, на думку апеляційного суду, не спростовує його винуватість у вчиненому, та відхиляє їх.
       Твердження апелянта про те, що постанова суду є незаконною та необгрунтованою, не в повній мірі відповідає вимогам закону, матеріалам та обставинам справи, апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки при розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було. Суддя відповідно до ст.ст. 245 та 280 КУпАП повно і всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи. 
       Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
       Таким чином апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення по даній справі.
       Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.
Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, накладене на ОСОБА_1 підставно та відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП є безальтернативним.
З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді та закриття провадження у справі немає.
       Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

постановив :
       
Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 04 серпня 2022 року.
       Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
       Постанову судді Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 04 серпня 2022 року в справі про адміністративне правопорушення щодо  ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП – залишити без змін. 
       Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя Альберт БЕЛЕНА