УКРАЇНА
Житомирський апеляційний суд 

Справа №295/5721/22 Головуючий у 1-й інст. Костенко С. М. 
Категорія ст.130 ч.1 КУпАП Доповідач Кузнєцова О. А. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2022 року м.Житомир

Cуддя судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду Кузнєцова О.А., за участі: захисника Жмуцького Миколи Володимировича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Житомирі апеляційну скаргу захисника Жмуцького Миколи Володимировича на постанову Богунського районного суду м. Житомира від 1 липня 2022 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП,
В С Т А Н О В И В:
Постановою судді Богунського районного суду м. Житомира від 1 липня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17000,00 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 496,20 грн.
Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду, адвокат Жмуцький М.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді місцевого суду скасувати та закрити провадження у справі, посилаючись на незаконність постанови, однобічне та неповне з`ясування судом обставин справи.
В обгрунтування апеляційної скарги зазначив, що судом першої інстанції при розгляді справи порушено норми матеріального та процесуального права, неповно з`ясовано обставини справи, а також висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.
Одночасно апеляційна скарга містить клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови. Як на поважну причину пропуску строку на апеляційне оскарження апелянт посилається на те, що ОСОБА_1 знаходиться на військовій службі та виконує бойові завдання. 
Розглянувши клопотання про поновлення строку, з метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, суд вважає за необхідне поновити апелянту строк на апеляційне оскарження, як такий, що пропущений з поважних причин.
В судовому засіданні апеляційної інстанції захисник апелянта – адвокат Жмуцький М.В. доводи апеляційної скарги підтримав в повному обсязі.
Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення захисника, якийпросив задовольнити апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та додані до апеляційної скарги документи, дослідивши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.
Згідно зі ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
З матеріалів адміністративної справи вбачається, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 17.06.2022 року о 02.25 год. по вул. Покровська, 234 в м. Житомирі, ОСОБА_1 керував транспортним засобом Volkswagen, номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку водій ОСОБА_1 відмовився.
За таких обставин, своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, що виразилось у відомі особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.
При розгляді матеріалів справи судом першої інстанції належним чином були досліджені докази, що знаходяться в матеріалах справи, оцінивши які, суд обгрунтовано дійшов висновку щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Так, відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, встановлена адміністративна відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно п. 2.4 ПДР України, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1; дати можливість перевірити номери агрегатів і комплектність транспортного засобу; дати можливість оглянути транспортний засіб відповідно до законодавства за наявності на те законних підстав, у томі числі провести з використанням спеціальних пристроїв (приладів) перевірку технічного стану транспортних засобів, які відповідно до законодавства підлягають обов`язковому технічному контролю.
За змістом п.2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Проте, вимоги вказаного пункту ПДР України ОСОБА_1 дотримано не було.
Як вірно встановив суддя місцевого суду, наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КУпАП, підтверджується: даними протоколу про адміністративне правопорушення від 17.06.2022 року, відповідно якому 17.06.2022 року о 02.25 год. по вул. Покровська, 234 в м. Житомирі, ОСОБА_1 керував транспортним засобом Volkswagen, номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку водій ОСОБА_1 відмовився; поясненнями ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 17.06.2022 року, які підтвердили відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння; постановою про накладення адміністративного стягнення від 17.06.2022 року про стягнення штрафу з ОСОБА_1 за порушення вимог ч. 2 ст. 122 КУпАП; рапортом поліцейського від 17.06.2022 року;направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 17.06.2022 року;актом огляду на стан алкогольного сп`яніння від 17.06.2022 року; записом з переносного відеореєстратора поліцейського.
Як встановлено під час апеляційного розгляду, суддя місцевого суду дав належну оцінку всім доказам у справі, проаналізував їх у сукупності та взаємозв`язку з іншими доказами, та дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КУпАП.
Захисник Жмуцький М.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , під час апеляційного розгляду справи висновків суду першої інстанції не спростували.
В матеріалах справи відсутні та під час апеляційного перегляду не надано доказів на підтвердження факту істотних порушень працівниками поліції вимог закону під час складання протоколу про адміністративне правопорушення. Дії працівників поліції відповідали вимогам Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17 грудня 2008 року № 1103, а також Інструкції, затвердженої спільним наказом МВС та МОН України від 09 листопада 2015 року № 1452/735.
Доводи апеляційної скарги про те, що наданий суду відеозапис фіксації вчиненого правопорушення та його оформлення не можна вважати належним та допустимим, апеляційним судом не приймаються до уваги, оскільки на наявному в матеріалах справи відеозаписі із нагрудної камери поліцейського об`єктивно зафіксовані обставини адміністративного правопорушення в достатньому обсязі для вирішення питання про наявність події адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Доводи апелянта про те, що ОСОБА_1 не знаходився за кермом, суд вважає неприйнятними, оскільки його керування, а також відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння також підтвердили свідки ОСОБА_2 , ОСОБА_3 . Крім того наявна в матеріалах справи постанова про накладення адміністративного стягнення відносно ОСОБА_1 щодо порушення ним вимог ч. 2 ст. 122 КУпАП та його підпис на ній також підтверджують той факт перебування останнього за кермом транспортного засобу.
Інші доводи апеляційної скарги не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність ухваленої у справі постанови.
Отже, при розгляді даної справи суддя місцевого суду правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про порушення ОСОБА_1 п.2.5 ПДР України та прийняв законне рішення про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч. 1ст. 130 КУпАП.
Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм закону, які б слугували підставою для скасування чи зміни постанови суду. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, та не спростовуються доводами апеляційної скарги.
За таких обставин, підстав для скасування постанови судді місцевого суду відносно ОСОБА_1 немає.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_1 , про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Богунського районного суду Житомирської області від 1 липня 2022 року - задовольнити, поновити йому строк на апеляційне оскарження.
Апеляційну скаргу адвоката Жмуцького Миколи Володимировича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення, а постанову судді Богунського районного суду м. Житомира від 1 липня 2022 року - без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя