ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5508/22 Справа № 216/2430/21 	  	Суддя у 1-й інстанції - БУТЕНКО М. В. Суддя у 2-й інстанції - Зубакова  В. П.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2022 року                                                                м.Кривий Ріг

Справа № 216/2430/21

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Зубакової В.П.
суддів - Бондар Я.М., Остапенко В.О.
секретар судового засідання - Гладиш К.І.

сторони:
позивачі -  ОСОБА_1 ,  ОСОБА_2 ,
відповідач –  ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційну скаргу позивача ОСОБА_2 на ухвалу Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 червня 2022 року, яка постановлена суддею Бутенко М.В. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області та повне судове рішення складено 24 червня 2022 року, -

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2021 року  ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди, спричиненною джерелом підвищеної небезпеки.
Позовні вимоги мотивовано тим, що ОСОБА_1 є власником автомобіля Mercedes Benz 817, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 . 
26.05.2008 року ОСОБА_1 видав на ОСОБА_2 довіреність на право оперативного управління вказаним автомобілем. 
19.08.2010 року ОСОБА_2 уповноважив ОСОБА_3 на право керування даним автомобілем. 
17.08.2011 року, о 03.10 год відповідач ОСОБА_3 , керуючи автомобілем марки Mercedes Benz, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , на автодорозі Р-18 Житомир-Сквира-Володарка-Ставище (133 км), не дотримався якнайближче правого краю проїжджої частини дороги, під час зустрічного роз`їзду не витримав безпечного інтервалу та внаслідок засліплення не увімкнув аварійну світлову сигналізацію, і не змінюючи смугу руху, виїхав на зустрічну смугу та допустив зіткнення з вантажним автомобілем марки Рено, державний реєстраційний номер  НОМЕР_2 , чим порушив п. 1.5, 13.1 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року, внаслідок чого зазначені транспортні засоби отримали механічні пошкодження. 
В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілю Mercedes Benz 817, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , заподіяний матеріальний збиток, який згідно з висновком експертного автотоварознавчого дослідження №Д26/03/12 станом на 21.03.2012 становив 111 725,00 грн. 
Додатковим експертним висновком автотоварознавчого дослідження №Д33/06/16 від 30.06.2016 був уточнений матеріальний збиток до 223 259,52 грн.
Позивач ОСОБА_2  вказаний автомобіль віддав на розбір та отримав кошти в сумі 5 700,00 грн, а тому матеріальний збиток зменшився та складає 217 559,52 грн. 
На підставі усної згоди,  ОСОБА_2 сплатив ОСОБА_1 111 726,00 грн., у порядку відшкодування шкоди, завданої пошкодженням автомобіля, оскільки ОСОБА_1 надавав довіреність на управління автомобіля безпосередньо  ОСОБА_2 .
Посилаючись на те, що матеріальні збитки, завдані внаслідок пошкодження автомобіля Mercedes Benz 817, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , на теперішній час їм не відшкодовано, просили суд: стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 кошти в розмірі – 105834, 52 грн. та на користь ОСОБА_2 кошти в розмірі – 111726 грн., а також вирішити питання про розподіл судових витрат.
Ухвалою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 червня 2022 року закрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди, спричиненною джерелом підвищеної небезпеки, на підставі п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.
В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_2 , посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду та передати справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції, закриваючи провадження у справі, застосував статтю 255 ЦПК України, яка не підлягала застосуванню, оскільки позови у справах не тотожні.
У відзиві на апеляційну скаргу, до якого додано докази надсилання копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи, представника відповідача ОСОБА_3 – адвокат Дербін Д.О. зазначає, що оскаржуване судове рішення є законним та обґрунтованим, в процесі розгляду справи суд не порушив норм процесуального права, а тому ухвалу суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу – без задоволення.
Заслухавши суддю-доповідача, представника позивача ОСОБА_1 – адвоката Кисилевича С.Ф., який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, відповідача ОСОБА_3 та його представника адвоката Дербіна Д.О., які, кожен окремо, заперечували проти доводів апеляційної скарги та просили залишити її без задоволення, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Закриваючи провадження у справі за позовом    ОСОБА_1 ,  ОСОБА_2  до ОСОБА_3  про відшкодування матеріальної шкоди, спричиненною джерелом підвищеної небезпеки, суд першої інстанції керувався  п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦК України та виходив з того, що є таке, що набрало законної сили, рішення у справі у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.
З таким висновком суду колегія суддів не може погодитись з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.
Закриття провадження у справі у цьому разі можливе за умови, що рішення, яке набрало законної сили, є тотожним позову, який розглядається, тобто збігаються сторони, предмет і підстави позовів.
Відповідно до наведеної норми позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.
У розумінні цивільного процесуального закону предмет позову – це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення.
Визначаючи підстави позову як елементу його змісту, суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і норм закону позивач просить про захист свого права.
Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду, що набрало законної сили, постановленого між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення.
Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 25 липня 2002 року у справі за заявою № 48553/99 «Совтрансавто-Холдинг» проти України», а також рішенням Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 1999 року у справі за заявою № 28342/95 «Брумареску проти Румунії» встановлено, що існує усталена судом практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.
Як вбачається з матеріалів справи, закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив із того, що між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав суду є рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 травня 2020 року, яке було залишено в силі постановою Дніпровського апеляційного суду від 27.01.2021 року та постановою Верховного суду України від 16 березня 2021 року, та яке набрало законної сили 27 січня 2021 року.
Разом з тим, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що у цивільній справі № 216/1225/17, за наслідками розгляду якої й було постановлено вищевказані судові рішення, судом було розглянуто позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору – ОСОБА_4 , про відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої джерелом підвищеної небезпеки, тоді у даній цивільній справі до суду з позовом звернулись два позивачі  ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
При цьому, ОСОБА_2 , посилаючись на пошкодження автомобіля марки Mercedes Benz, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 ,  внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_3 суму виплаченого ним на користь ОСОБА_1 відшкодування в порядку регресу, тобто норми закону та фактичні обставини, на підставі яких позивач ОСОБА_2 просить про захист свого права не є повністю тотожними із викладеними ним у позовній заяві, яка була предметом розгляду у справі № 216/1225/17.
За таких обставин, підстави та предмет позову у цивільній справі № 216/1225/17 та у цій справі не є тотожними, оскільки спір виник між іншими сторонами та з різних підстав, тому висновки суду першої інстанцій про закриття провадження у справі є помилковими.
Таким чином, апеляційний суд приходить висновку, що ухвала суду першої інстанції суперечить нормам процесуального закону, а тому, у відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України, підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.  
Керуючись ст.ст. 367, 368, 369, п. 6 ч. 1 ст. 374, п. 4 ч. 1 ст. 379, ст. ст. 381-384 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_2 - задовольнити.
Ухвалу Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 червня 2022 рокускасувати та направити цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 ,  ОСОБА_2  до ОСОБА_3  про відшкодування матеріальної шкоди, спричиненною джерелом підвищеної небезпекидо Центрально-Міськогорайонного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області для продовження розгляду.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 06 вересня 2022 року.

Головуючий: 

Судді: