У Х В А Л А
12 вересня 2022 року
м. Київ
справа № 759/17155/20
провадження № 61-8253ск22 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Олійник А. С. (суддя-доповідач), Усика Г. І., Яремка В. В.,
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 15 листопада 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 03 серпня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бурмістрова Наталія Вікторівна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кондрат Наталія Леонідівна, про визнання договорів дарування недійсними та визнання права власності,
В С Т А Н О В И В :
У серпні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 15 листопада 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 03 серпня 2022 року.
Касаційна скарга за формою та змістом відповідає вимогам статті 392 ЦПК України, судовий збір сплачено.
Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанови суду апеляційної інстанції є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу. Якщо разом з касаційною скаргою подано заяви чи клопотання, суд в ухвалі про відкриття касаційного провадження встановлює строк, протягом якого учасники справи мають подати свої заперечення щодо поданих заяв чи клопотань, якщо інше не передбачено цим Кодексом.
Підставою касаційного оскарження судових рішень заявниця зазначає: суди попередніх інстанцій не врахували правові висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 листопада 2018 року у справі № 905/1227/17, провадження            № 12-112гс18, у постановах Верховного Суду від 12 вересня 2018 року у справі № 335/8252/14-ц, провадження №  61-18908св21, від 06 жовтня 2021 року у справі № 447/2297/19, провадження № 61-3096св21, від 16 червня 2022 року у справі № 488/3056/20, провадження № 61-15689св21, від 18 липня 2022 року у справі № 201/3535/19, провадження № 61-13151св21.
Наведені в касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України, для відкриття провадження у справі.
Касаційну скаргу подано з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України.
У касаційній скарзі заявниця просить зупинити дію рішення Святошинського районного суду міста Києва від 15 листопада 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 03 серпня 2022 року до закінчення розгляду справи у касаційному порядку.
Клопотання обґрунтоване тим, що існує реальна загроза відчуження спірної квартири. Позивач неодноразово говорив про зміну замків у квартирі, де знаходяться речі відповідачів, тому з метою забезпечення інтересів обох сторін у справі та запобіганню порушенню прав відповідачів необхідно зупинити дію оскаржуваних судових рішень.
Відповідно до абзацу 2 частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.
Згідно з частиною першою статті 436 ЦПК України суд касаційної інстанції за заявою учасника або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.
Клопотання про зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії має містити обґрунтування необхідності зупинення виконання рішення або зупинення його дії, такими мотивами, зокрема, може бути відкриття виконавчого провадження щодо примусового виконання судового рішення, неможливість повороту виконання рішення у разі його скасування тощо.
Отже, метою вирішення питання про зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії є недопущення порушення прав, свобод та охоронюваних законом інтересів особи, яка подала касаційну скаргу та інших осіб, які беруть участь у справі, якщо такі наслідки можуть настати у зв`язку з виконанням (дією) судового рішення.
З урахуванням завдань та основних засад цивільного судочинства, визначених частинами першою, третьою статті 2 ЦПК України, вирішуючи питання про зупинення виконання судового рішення, суд касаційної інстанції враховує необхідність у цьому, зокрема у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки. Клопотання про зупинення виконання судового рішення має бути мотивованим та містити обґрунтовані підстави для зупинення виконання судового рішення, які підтверджені належними та допустимими доказами.
Клопотання про зупинення дії оскаржуваних рішень до закінчення перегляду справи в касаційному порядку задоволенню не підлягає, оскільки заявниця не навела обґрунтованих підстав, за яких суд касаційної інстанції може зупинити дію оскаржуваного рішення суду, а також не надала доказів на їх підтвердження. 
Відповідно до частини першої статті 394 ЦПК України, одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження. 
Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,
У Х В А Л И В:
Відкрити касаційне провадження у справі за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 15 листопада 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 03 серпня 2022 року.
Витребувати із Святошинського районного суду міста Києва матеріали цивільної справи № 759/17155/20 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бурмістрова Наталія Вікторівна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кондрат Наталія Леонідівна, про визнання договорів дарування недійсними та визнання права власності.
У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зупинення дії рішення Святошинського районного суду міста Києва від 15 листопада 2021 року та постанови Київського апеляційного суду від 03 серпня 2022 року відмовити.
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 12 жовтня 2022 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                             А. С. Олійник
Г. І. Усик
В. В. Яремко