Номер провадження: 22-ц/813/3672/22 
Справа № 501/2531/20
Головуючий у першій інстанції Смирнов  В. В.
Доповідач Гірняк Л. А.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.09.2022 року                                                                 м. Одеса

       Колегія суддів судової палати у цивільних справах Одеського апеляційного суду в складі:
Головуючого- Гірняк Л.А.
Суддів - Цюри Т.В., Сегеди С.М.
За участю секретаря - Дерезюк В. В.
розглянула у судовому засідання м. Одеса апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 13 травня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Чорноморськводоканал» Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області, третя особа - ОСОБА_2 про відновлення водопостачання до житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , здійснення перерахунку заборгованості за спожиті послуги водопостачання та водовідведення, стягнення моральної шкоди та стягнення майнової шкоди 
та за зустрічним позовом Комунального підприємства «Чорноморськводоканал» Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 
-про стягнення заборгованості по оплаті послуг водопостачання та водовідведення та судових витрат,-
ВСТАНОВИЛА:
ПРОЦЕДУРА
Короткий зміст позовних вимог
       30.07.2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовними вимогами в котрих просила суд:
       -зобов`язати КП «Чорноморськводоканал» Чорноморської влади відновити водопостачання до житлового будинку АДРЕСА_1 .
       -здійснити перерахунок заборгованості за спожиті послуги водопостачання та водовідведення, за вказаним адресом, 
       -стягнути моральну шкоду в розмірі 100 000,00 гривень (сто тисяч гривень), 
       -стягнути майнову шкоду в розмірі 50 000,00 грн. (п`ятдесят тисяч гривень) (а.с. 1-3).
       Позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона є с співвласником житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 . Іншим співвласником цього будинку є її син - ОСОБА_2 
       10.04.2013 року між нею та КП «Чорноморськводоканал» укладений договір про надання послуг з водопостачання та водовідведення відповідно до якого відповідач зобов`язався надати вчасно та відповідної якості послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, а вона –вчасно сплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строк і на умовах, передбачених договором.
       10.04.2017 року в зв`язку з періодичною повіркою приладів обліку споживання води контролером Водозбуту у її присутності була знята пломба лічильника LK-20 № 2031419, за допомогою котрого здійснювався облік спожитої води.
Ним був придбаний новий прилад обліку та 19.10.2018 року його встановили та опломбували.
       З 11.04.2017 року по 19.10.2018 року нарахування за водопостачання та водовідведення проводилось по затвердженим тарифам та станом на 01.04.2018 року з 8582.43 грн зросло до 18243,77 грн. Нарахування здійснювалось з розрахунку двох осіб за 9,63 сотки поливу.
       Зазначає, що такий розрахунок невірний, оскільки площі розміром 9,63 сотки ніколи не існувало, оскільки земельна ділянка яка перебуває у спільному з сином користуванні має площу 0,1424 га, з яких 12 сотих перебуває під забудовою.
        Вона неодноразово зверталась з відповідними заявами до відповідача, однак проігнорувавши всі листи- претензії, не розібравшись в ситуації відповідач відключив її від мережі водопостачання в результаті чого вона зазнала моральних страждань, які оцінює в 100 000 грн.
       15.09.2020 року відповідач звернувся з зустрічними позовних вимогами до ОСОБА_1 в котрих зазначає, що водоканал та відповідачем встановлені договірні відносини з приводу надання послуг водопостачання та водовідведення на підставі особового рахунку № НОМЕР_1 та договору від 10.04.2013 року.
       Споживач невповному обсязі проводить оплату за спожиту воду та станом на 11.09.2020 року утворилась загальна заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення в сумі 27 989 грн67 коп за період з 01.04.2017 року по 01.10.2018 рік.
       Зазначає, що строк експлуатації лічильника води, встановлений в колодязі ОСОБА_1 закінчився та запропоновано придбати такий, що відповідає затвердженим вимогам Технічних регламентів.
        03.07.2017 року контролером КП «Чорноморськводоканал» складений акт про необхідність заміни лічильника або здійснити його повірку.
       За період з 10.04.2017 року ( зняття пломби) по 09.10.2018 року відповідачка не зверталась стосовно опломбування водомірного вузла, а тому за цей період заборгованість розрахована по затвердженим тарифам, а саме:
- З 01.04.2017 року по 01.09.2017 року нарахування за водопостачання та водовідведення проводилось по затвердженим тарифам:
-За 1 особу- 65,24 грн/міс
-за 1 сотку полдиву-125,20 грн/місяць
-З 01.09.2017 року по 30.09.2017 року нарахування за водопостачання та водовідведення проводилось по наступним затвердженим тарифам:
-за 1 особу-79,27 грн/місяць;
-за 1 сотку поливу-150,60 грн/місяць 
- З 01.10.2017 року по 16.09.2018 року :
За 1 особу- 95,49 грн/місяць;
за 1 сотку поливу-181,02 грн*/місяць
-З 16.09.2018 року :
-- за 1 особу- 110,05 грн;
-- за 1 сотку поливуу-206,33 грн/місяць
-Тому, загальна сума за послуги водопостачання та водовідведення становила 18143,97 грн.
З 19.10.2018 року плата за послуги нараховується згідно показників.
       
       Щодо площі поливу земельної ділянки
        КП «Чорноморськводоканал» зазначає, що розмір земельної ділянки зазначено власнорічно позивачкою ОСОБА_1 та становить 963 кв.м. , про що свідчить і копія плану земельної ділянки за адресом: АДРЕСА_1 де зазначено, що під будинком та допоміжними приміщеннями 237 кв.м., а загальна площа 1200 кв.м.(1200-237=963).
       Нарахування на поливну площу земельної ділянки здійснюється виходячи з загальної площі на основі технічного паспорту БТІ з відрахуванням площі під забудову та двором.
       Будь яких інших документів вона не надала та не повідомила у відповідності до п.4.2.3 укладеного договору № 9304004600 від 10.04.2013 року про зміну поливної площі.
       Документально зафіксована зміна земельної ділянки до 0,1424 га лише в 2019 році, а заборгованість виникла за період 2017 по 2018 роки.
       Позивач звертає увагу, що наданий чек про купівлю водоміру Сенсус -730 грн викликає сумнів так як заміна водоміра відбулась після 20.08. 2018 році та позивачка не надала доказів спричинення їй моральної шкоди.
       Посилаючись на зазначене просив суд :
       -відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог щодо припинення дій, порушують право, про зобов`язання здійснити перерахунок суми за спожиті послуги з водопостачання, про стягнення заподіяної шкоди.
       -стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний № НОМЕР_2 , та ОСОБА_2 . ідентифікаційний № НОМЕР_3 , заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення у сумі 23767,89 грн. грн (двадцять три тисячі сімсот шістдесят сім гривень 89 коп.) на користь Комунального підприємства «Чорноморськводоканал» Чорноморської міської ради Одеської області (р/р НОМЕР_4 учПАТ “МТБ Банк” МФО 328168, код ЄДРПОУ 32927653).
       -стягнути в солідарному порядку на користь Комунального підприємства «Чорноморськводоканал» Чорноморської міської ради Одеської області ( (р/р НОМЕР_5 у ПАТ “МТБ Банк” МФО 328168, код ЄДРПОУ 32927653) з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний № НОМЕР_2 . та ОСОБА_2 , ідентифікаційний № НОМЕР_3 , судовий збір у сумі 2102,00 грн.
У відзиві на зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 позов не визнала та зазначила, що майже вся площа земельної ділянки перебуває під забудовою та неодноразово зверталась до відповідача для визначення розміру поливної площі. В зв`язку з суперечливими даними        зазначає, що відключення води спричинило їй моральні страждання оскільки у віці 85 років вона вимушена носити воду з колодязя та неправомірне нарахування заборгованості спричинило моральні страждання.
       У відповіді на відзив КП «Чорноморськводоканал» посилається на ті ж обставини, що і в зустрічних вимогах.
       Зазначає, що з квітня 2017 року ОСОБА_1 було відомо стосовно необхідності заміни водомірного вузла, що підтверджується актом від 10.04.2017 року , а тому згідно п.11 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630 плата за послуги нараховувалась за нормативами( нормами) споживання за відсутності обліку води.

       Короткий зміст рішення суду першої інстанції.
       Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 13 травня 2021 року та у відповідності до ухвали від 07 червня 2021 року( про виправлення описки) у позовних вимогах ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Чорноморськводоканал» Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області, третя особа: ОСОБА_2 про відновлення водопостачання до житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , здійснення перерахунок заборгованості за спожиті послуги водопостачання та водовідведення, за вказаною адресою, стягнути моральну шкоду в розмірі 100000,00 гривень (сто тисяч гривень), стягнути майнову шкоду в розмірі 50000,00 грн. (п`ятдесят тисяч гривень) — відмовлено.
       Зустрічний позовом Комунального підприємства «Чорноморськводоканал» Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по оплаті послуг водопостачання та водовідведення – задоволено.
       Стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_1 (та ОСОБА_2 заборгованість по оплаті послуг водопостачання та водовідведення на користь Комунального підприємства «Чорноморськводоканал» Чорноморської міської ради Одеської області у розмірі 23767,89 грн. (двадцять три тисячі сімсот шістдесят сім гривень 89 коп.).
       Стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства «Чорноморськводоканал» Чорноморської міської ради Одеської області судовий збір у розмірі 2 102,00 грн. (дві тисячі сто дві гривні 00 коп.).
       Стягуючи суму заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення в розмірі 23767,89 грн за період з- 01.04.2017 року по 16.09.2018 року районний суд виходив з відсутності за цей період у споживачів засобу обліку води та сума заборгованості визначена за нормами споживання за дві особи та за полив площі земельної ділянки 963 кв.м.
       Відмовляючи в задоволені позову ОСОБА_1 районний суд виходив з їх безпідставності та недоведеності.

       Короткий зміст апеляційної скарги 
       В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить апеляційний суд скасувати рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 13 травня 2021 року та прийняти нове рішення про задоволення її позовних вимог, а зустрічному позові- відмовити посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків обставинам справи, які суперечать правовим висновкам Верховного Суду в анало7гічних правовідносинах.
       При цьому посилається на те, що саме на відповідача та за його рахунок лежить обов`язок проводити періодичну повірку, обслуговування та ремонт(у тому числі(демонтаж, транспортування та монтаж) зазначених засобів вимірювальної техніки, що передбачено п.п. 9,30,32 Правил № 630 у редакції, чинній, на час виникнення спірних правовідносин. Саме КП «Чорноморськводоканал» як виконавець послуг з централізованого водопостачання та водовідведення несе відповідальність за своєчасну повірку засобу обліку води, встановленого у його будинку, його обслуговування і ремонт, у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж після повірки. Вона як споживач послуг не несе відповідальності за здійснення належного контролю міжповіркових інтервалів та своєчасності повірки приладів обліку та відсутність в зазначений період приладу обліку води не залежало від її дій.
       При цьому посилається на висновок у постанові Об`єднанної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного суду від 27.03.2019 року у справі № 229/1539/17.
       Зазначає, що плата за послуги водопостачання споживачем, у будинку в якому встановлений засіб обліку холодної води, вноситься згідно з нормативами (нормами) споживання у разі несправності засобів обліку води і теплової енергії, що не підлягає усуненню, з моменту її виявлення. 
       Не проведення виконавцем періодичної повірки засобу обліку води не є підставою для неврахування його показників, так як забезпечення проведення повірки є обов`язком виконавця послуг і невиконання ними такого обов`язку не повинно мати для неї негативних наслідків.
       Суд помилково вважав, що вона повинна самостійно забезпечувати проведення періодичної повірки засобу обліку холодної води не врахувавши, що відповідач є виконавцем послуг з водопостачання та водовідведення в на нього покладається обов`язок проводити повірки засобів обліку холодної води.
Таким чином суд неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, обставини справи, які суд вважав доведеними недоведені та не застосував норми права, викладені в постановах Верховного суду.
У відзиві на апеляційну скаргу КП «Чорноморськводоканал» просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду – без змін. Посилається на ті ж обставини, що і в зустрічних позовних вимогах та на те, що після 10.04.2017 року до 16.10.2018 року звернень від позивачки, стосовно встановлення нового лічильника ч опломбування вентилю в закритому положенні, на період повірки або заміни лічильника не надходило.
При цьому зазначає, що згідно п.5.15 Правил №190 від 27.06.2008 року «Повірка, ремонт та обслуговування засобів обліку, що належать споживачам, виконуються за їх рахунок, а посилання на п.п. 9 та 32 Правил надання послуг централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою КМУ № 630 від 21.07.2005 року є недоцільним, оскільки стосується квартирних засобів обліку у багатоквартирному будинку.
Позивачка повинна була самостійно, за власний рахунок, здійснити монтаж, демонтаж, транспортировку, та чергову повірку приладів обліку згідно з затвердженим міжповірочним інтервалом.
З 2006 до 2019 року загальна площа земельної ділянки становила 0,12 га без врахування забудови.
В запереченнях на відзив відповідачі посилаються на ті ж підстави, що і в апеляційній скарзі та наголошують, що періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) проводяться за рахунок виконавця послуг.
Умови договору суперечать ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», Постанові КМУ № 630 від 21.07.2005 року та є нікчемними в силу закону.
При наявності засобів обліку оплата комунальних послуг здійснюються на підставі їх показників. 
У своїх письмових поясненнях ОСОБА_3 підтримав апеляційну скаргу.
Сторони в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. 
Статтею 372 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано поважними.
Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Таким чином, законодавець передбачив, що явка до апеляційного суду належним чином повідомленого учасника справи не є обов`язковою. Апеляційний суд може розглянути справу за відсутності її учасників. Апеляційний суд може відкласти розгляд справи у разі, коли причини неявки належним чином повідомленого учасника справи будуть визнані апеляційним судом поважними. Таким чином, з врахуванням конкретної ситуації по справі, вирішення питання про розгляд справи або відкладення розгляду справи віднесено до дискреційних повноважень апеляційного суду.
Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Верховний Суд у постанові від 29 квітня 2020 року у справі № 348/1116/16-ц зазначив, що якщо сторони чи їх представники не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін чи представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні без їх участі за умови їх належного повідомлення про час і місце розгляду справи.
Виходячи з вищевказаного, враховуючи передбачені діючим процесуальним законодавством строки розгляду справи, баланс інтересів учасників справи у якнайшвидшому розгляді справи, усвідомленість учасників справи про її розгляд, створення апеляційним судом під час розгляду даної справи умов для реалізації її учасниками принципу змагальності сторін, достатньої наявності у справі матеріалів для її розгляду, колегія суддів вважає можливим розглянути справу за відсутності її інших учасників.

        ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ та ОЦІНКА АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ
       Судова колегія заслухавши доповідь судді доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги дійшла наступного.
       Стягуючи суму заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення в розмірі 23767,89 грн за період з 01.04.2017 року по 16.09.2018 року районний суд виходив з відсутності за цей період у споживачів засобу обліку води та визначення суми заборгованості за нормами споживання за дві особи та за полив площі земельної ділянки 963 кв.м.
       Відмовляючи в задоволені позову ОСОБА_1 районний суд виходив з їх безпідставності та недоведеності.
       З таким судженням районного суду погодитись не можна з наступних підстав.
       Судом встановлено, що згідно договору № 9304004600 від 10.04.2013 року про надання послуг водопостачання та водовідведення між КП «Іллічівськводоканал» (назва на час укладення) та ОСОБА_1 , позивач є споживачем послуг (а.с. 5-8).
       Зідно пункту 1.1. цього договору № 9304004600 Водоканал зобов`язується надавати послуги з централізованого водопостачання та водовідведення своєчасно та належної якості, а Споживач зобов`язується своєчасно сплачувати надані послуги по встановленим тарифам у строки та на умовах, передбачених даним договором.
       Згідно Акту на заміну водоміру чи зняття на повірку від 10.04.2017р. у зв`язку з періодичною повіркою лічильника LK-20 №2031419 контролером Водозбуту Комунального підприємства «Чорноморськводоканал» було знято пломбу в присутності ОСОБА_1 (а.с. 4, 12-16, 50-51, 70)
       Позивач за зустрічним позовом зазначив, що лічильник LK-20 №2031419 не відповідає вимогам Технічного регламенту засобів вимірювальної техніки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №163 від 24.02.2016р. та Технічного регламенту законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №94 від 13.01.2016р., і у зв`язку з закінченням міжповірочного інтервалу, який визначено до 05.05.2016р., подальшій експлуатації не підлягає.
       Згідно акту на заміну водомірів чи зняття на повірку від 10.04.2017 року зазначено, що ОСОБА_1 від пломбування вентилю відмовилась. 
Згідно копії товарного чеку від 29.05.2017 року про купівлю “Водомер Sensus” становить 730 грн( а.с.17).
       Згідно схеми земельна ділянка ОСОБА_4 становить 0,1424 га.( а.с.18).
       19.02.2020 року було припинено КП “Чорноморськводоканал” зазначивши, що розмір заборгованості на момент припинення становив 29138,39 грн.
       Відповідно до частини другої, третьої статті 28 Закону України "Про метрологію та метрологічну діяльність" від 11 лютого 1998 року N 113/98-ВР(в редакції, чинній на час прийняття в експлуатацію приладу обліку холодної води, встановленого в будинку позивачки – 2013 рік) засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають короткій перевірці через міжповіркові інтерв`ювали, порядок встановлення яких встановлено нормативно-правовим актом виконання центрального органу виконавчої влади. влади у сфері метрології. Підприємства, організації та фізичні особи зобов`язані бути оплачено (з урахуванням встановлених міжповірочних інтервалів) подавати засоби вимірювальної техніки на повірку. Порядок подання фізичним особам, які не є суб`єктами підприємницької діяльності, - власниками засобів вимірювальної техніки (результати вимірювань якими використовують для здійснення розрахунків за споживання енергії для побутових потреб електроенергію і теплову енергію, газ і воду) на періодичну перевірку цих засобів та оплати за роботу, пов`язану з перевіркою, встановлюються Кабінетом Міністрів України. Періодична перевірка, обслуговування та ремонт (в тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) зазначених засобів вимірювальної техніки представлені за рахунок підприємств і організацій, які надають послуги з електро-, тепло-, газо- і водопостачання.
       Відповідно до частини четвертої статті 17 Закону України "Про метрологію та метрологічну діяльність" від 05 червня 2014 року N 1314-VII, який набрав чинності 01 січня 2016 року, в редакції, чинній до 01 серпня 2017 року, тобто на час здійснення повірки ( 11.04.2017 р ) завершена перевірка, обслуговування та ремонт (в тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) засобів вимірювальної техніки (результати вимірювань, які виготовлені для здійснення розрахунків за споживання побутових потреб електричну і теплову енергію, газ і воду), що є власністю фізичних осіб, використовуються за рахунок суб`єктів. господарювання, що надають послуги з електро-, тепло-, газо- і водопостачання. Відповідальність за оперативність проведення чергової перевірки, обслуговування та ремонту (в тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) засобів вимірювальної техніки (результати вимірювань, які виготовлені для здійснення розрахунків за споживання електричної і теплову енергію, газ і воду), що є власністю фізичних осіб, покладається на суб`єктів господарювання, що надають послуги з електро-, тепло-, газо- і водопостачання. Періодична повірка кінця року за тарифами на електро-, тепло-, газо- і водопостачання. Порядок надання таких засобів на періодичну повірку, обслуговування та ремонт, а також порядок оплати за періодичну повірку, обслуговування та ремонт (в тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) встановлюються Кабінетом Міністрів України. що надають послуги з електро-, тепло-, газо- і водопостачання. Періодична повірка кінця року за тарифами на електро-, тепло-, газо- і водопостачання. Порядок надання таких засобів на періодичну повірку, обслуговування та ремонт, а також порядок оплати за періодичну повірку, обслуговування та ремонт (в тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) встановлюються Кабінетом Міністрів України. що надають послуги з електро-, тепло-, газо- і водопостачання. Періодична повірка кінця року за тарифами на електро-, тепло-, газо- і водопостачання. Порядок надання таких засобів на періодичну повірку, обслуговування та ремонт, а також порядок оплати за періодичну повірку, обслуговування та ремонт (в тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) встановлюються Кабінетом Міністрів України.
       Відповідно до частини четвертої статті 17 Закону України "Про метрологію та метрологічну діяльність" від 05 червня 2014 року N 1314-VIIв редакції, вкладається відповідальність за правомірність проведення періодичної перевірки, обслуговування та ремонту (в тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) засобів вимірювальної техніки (результати вимірювань яких споруджується для здійснення комерційних розрахунків за спожиту теплову енергію і воду). на суб`єктах господарювання, що здійснюють обслуговування відповідних засобів вимірювальної техніки. Періодична перевірка засобів вимірювальної техніки (результати вимірювань, які призначені для здійснення комерційних розрахунків за споживання теплової енергії і води) рахунок за рахунок внесків за обслуговування вузлів комерційного обліку, встановлених відповідно до Закону України "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання". Порядок надання таких засобів на періодичну повірку, обслуговування та ремонт, а також порядок оплати за періодичну повірку, обслуговування та ремонт (в тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) встановлюються Кабінетом Міністрів України.
       Порядок надання комунальних послуг, права та відповідальність споживачів і виконавців цих послуг регламентується Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року N 630 ( - Правила N 630).
       Пунктами 9, 30, 32 Правил N 630 передбачено, що квартирні засоби обліку води і теплової енергії беруться виконавцем на абонентський облік, а їх періодична повірка, обслуговування та ремонт (в тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) здійснюються за рахунок виконавця, до обов`язків. До якого входить контроль міжповіркових інтервалів, перевірка квартирних засобів обліку, їх обслуговування та ремонту, в той час як обов`язково споживач оплачує плату за надані послуги за цінами і тарифами, встановленими згідно з вимогами законодавства.
       Верховний суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 27 березня 2019 року у справі № 229/1539/17 відступаючи від правової позиції, висловленої у постанові Верховного Суду у складі колегії судів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 серпня 2018 року у справі N 233/4620/17 (провадження N 61-12053св18), дійшов висновку, що саме виконавець послуг несе відповідальність за своєчасну повірку за обліковим записом води, встановленого у квартирі споживача, його обслуговування та ремонт, в тому числі демонтаж, транспортування та монтаж після повірки. Включення до тарифів плати за повірку приладів обліку води, в тому числі демонтаж, транспортування та монтаж після повірки не залежить від дій споживача, оскільки стосується правових відносин як виконавця послуг та органів державної влади і місцевого самоврядування, а споживач має право на безоплатну перевірку, обслуговування і ремонт засобу обліку води.
        Судова колегія приходить до висновку, що 10.04.2017 під час складання Акту про заміну засобу обліку води та зняття його на повірку зобов`язання поновити на обліковий запис лічильник холодної води встановлений у будинку позивачки повинен був здійснений за власний рахунок відповідача з, в тому числі демонтаж, транспортування та монтаж зазначеного лічильника і провести перерахунок нарахувань за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення за особовим рахунком позивачки за період з 11.04.2017 року по 19.10.2018 року.
       Дії відповідача щодо нарахування заборгованості за період з 01.04.2017 року по 16.09.2018 року по затвердженим нормам в сумі 23767,89 грн є винними та протиправними, а тому судова колегія вважає, що зазначена заборгованість підлягає виключенню.
       Суд першої інстанції зазначеного не врахував та помилково дійшов до висновку, щодо правомірності нарахування заборгованості за користування води за нормами споживання за вказаний період, оскільки демонтаж, транспортування та монтаж зазначеного лічильника на час 10.04.2017 року здійснювався за рахунок виконавця послуг.

       Щодо відновлення водопостачання
       Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
       Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, своїх чи законних інтересів.
       За ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
       Згідно з ч. ч. 1, 2, 5 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд; власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону; власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства.
       Відповідно до норми ст. 322 ЦПК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
       Частиною 2 ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб визначений Конституцією та законами України.
       Згідно ст. 5 ЗУ «Про захист прав споживачів» держава забезпечує споживачам захист їх прав, надає можливість вільного вибору продукції, здобуття знань і кваліфікації, необхідних для прийняття самостійних рішень під час придбання та використання продукції відповідно до їх потреб, і гарантує придбання або одержання продукції іншими законними способами в обсязі, що забезпечує рівень споживання, достатній для підтримання здоров`я і життєдіяльності.
       За змістом ч. 1 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі під час укладення, зміни, виконання та припинення договорів щодо отримання (придбання, замовлення тощо) продукції, а також при використанні продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на: захист своїх прав державою; належну якість продукції та обслуговування; безпеку продукції; необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію державною мовою про продукцію, її кількість, якість, асортимент, її виробника (виконавця, продавця) відповідно до Закону України "Про забезпечення функціонування української мови як державної"; обслуговування державною мовою відповідно до Закону України "Про забезпечення функціонування української мови як державної"; відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону; звернення до суду та інших уповноважених державних органів за захистом порушених прав; об`єднання в громадські організації споживачів (об`єднання споживачів). Споживачі також мають інші права, встановлені законодавством про захист прав споживачів.
       Положеннями ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що у разі порушення умов договору про виконання робіт (надання послуг) споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов`язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. Якщо значну частину обсягу послуги чи робіт (понад сімдесят відсотків загального обсягу) вже було виконано, споживач має право розірвати договір лише стосовно частини послуги або робіт, що залишилася. Якщо під час виконання робіт (надання послуг) стане очевидним, що їх не буде виконано з вини виконавця згідно з умовами договору, споживач має право призначити виконавцю відповідний строк для усунення недоліків, а в разі невиконання цієї вимоги у визначений строк - розірвати договір і вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення недоліків третій особі за рахунок виконавця. У разі виявлення недоліків у виконаній роботі (наданій послузі) споживач має право на свій вибір вимагати: безоплатного усунення недоліків у виконаній роботі (наданій послузі) у розумний строк; відповідного зменшення ціни виконаної роботи (наданої послуги); безоплатного виготовлення іншої речі з такого ж матеріалу і такої ж якості чи повторного виконання роботи; відшкодування завданих йому збитків з усуненням недоліків виконаної роботи (наданої послуги) своїми силами чи із залученням третьої особи; реалізації інших прав, що передбачені чинним законодавством на день укладення відповідного договору. Зазначені вимоги підлягають задоволенню у разі виявлення недоліків під час приймання виконаної роботи (наданої послуги) або під час її виконання (надання), а в разі неможливості виявлення недоліків під час приймання виконаної роботи (наданої послуги) - протягом гарантійного чи іншого строку, встановленого договором, чи протягом двох років з дня прийняття виконаної роботи (наданої послуги) у разі відсутності гарантійного чи іншого строку, встановленого законодавством або договором.
       Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року №630 затверджено «Правила надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» (далі Правила).
       Цими Правилами встановлені права та обов`язки виконавця послуг, яким у даному випадку є відповідач.
       Згідно з пунктом 31 Правил виконавець має право: у разі несвоєчасного внесення споживачем платежів за надані послуги нараховувати пеню у розмірі, встановленому законом та договором; вносити за погодженням із споживачем у договір зміни, що впливають на розмір плати за послуги; вимагати від споживача дотримання нормативно-правових актів у сфері житлово-комунальних послуг; доступу, у тому числі несанкціонованого, в приміщення споживача для ліквідації аварій відповідно до встановленого законом порядку.
       Відповідно до пункту 32 Правил виконавець зобов`язаний: своєчасно надавати споживачу послуги в установлених обсягах, належної якості, безпечні для його життя, здоров`я та які не спричиняють шкоди його майну, відповідно до вимог законодавства та цих Правил; проводити два рази на рік перевірку стану внутрішньо-будинкових систем багатоквартирного будинку із складенням відповідного акта; відновлювати надання послуг за письмовою заявою споживача шляхом зняття пломб із запірних вентилів у квартирі (будинку садибного типу) протягом доби.
       Правилами користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затвердженими наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства від 27 червня 2008 року № 190, які є обов`язковими для всіх юридичних осіб незалежно від форм власності і підпорядкування, передбачено відключення від водопостачання тільки в разі самовільного приєднання до систем централізованого водопостачання та водовідведення.
       Відповідно до п.4.1 Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 27 червня 2008 року № 190, для приєднання до систем централізованого водопостачання та водовідведення замовнику таких послуг надаються технічні умови.
       Згідно з п.4.3 вказаних Правил забороняється будь-яке самовільне приєднання об`єктів водоспоживання до діючих систем централізованого водопостачання та водовідведення (включаючи приєднання до будинкових вводів, внутрішньо - будинкових мереж або до мереж споживачів).
       Відповідно до п.п.3.2, 3.3, 3.4 Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, водокористування вважається безобліковим, якщо споживач самовільно приєднався до систем централізованого комунального водопостачання та водовідведення або самовільно користується ними. У разі безоблікового водокористування виробник виконує розрахунок витрат води за пропускною спроможністю труби вводу при швидкості руху води в ній 2,0 м/сек. та дією її повним перерізом протягом 24 годин за добу. Розрахунковий період при безобліковому водокористуванні встановлюється з дня початку такого користування. Якщо термін початку безоблікового водокористування виявити неможливо, розрахунковий період становить один місяць.
       Згідно п. 10.4.5. Правил технічної експлуатації систем водопостачання та водовідведення населених пунктів України, затверджених Наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 05.07.1995 року № 30, у разі виявлення самовільного приєднання споживача до системи водопостачання, а також самовільних робіт на водопровідному вводі складається відповідний акт. При цьому плата за воду стягується згідно з вимогами Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України.
       Законом України «Про питну воду та питне водопостачання» передбачено, що централізоване питне водопостачання - це господарська діяльність із забезпечення споживачів питною водою за допомогою комплексу об`єктів, споруд, розподільних водопровідних мереж, пов`язаних єдиним технологічним процесом виробництва та транспортування питної води. Споживачем питної води є юридична або фізична особа, яка використовує питну воду для забезпечення фізіологічних, санітарно-гігієнічних, побутових та господарських потреб.
       Відповідно до ч.1 статті 19 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення» (в редакції Закону № 2119-VIII від 22.06.2017), послуги з централізованого питного водопостачання надаються споживачам підприємством питного водопостачання з урахуванням вимог Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» на підставі договору з власниками будинків, що перебувають у приватній власності.
       Відповідно до ст. 46 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» особи винні у самовільному підключенні споживачів до об`єктів та систем питного водопостачання і водовідведення притягаються до відповідальності згідно із законами України. Відповідно до ст.47 цього Закону підприємствам питного водопостачання, яким заподіяна шкода юридичними чи фізичними особами внаслідок порушення ними правил користування системами питного водопостачання, пошкодження цих систем, а також внаслідок створення перешкод у проведенні аварійно-відновлювальних робіт, у забезпеченні нормальної експлуатації систем питного водопостачання або забруднення, засмічення чи виснаження джерел питного водопостачання, збитки відшкодовуються відповідно до законів України.
       Відповідно до п. 8 ч.1 ст. 1 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» від 22.06.2017 року № 2119-VIII кінцевий споживач комунальної послуги (далі - споживач) це особа, яка здійснює кінцеве споживання комунальної послуги для власних потреб та є стороною договору про надання відповідної комунальної послуги як споживач (або є співвласником багатоквартирного будинку, об`єднання співвласників або управитель якого уклали відповідний договір про надання комунальної послуги в інтересах співвласників) згідно із Законом України «Про житлово-комунальні послуги».
       Відповідно до статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні, зокрема, холодною водою та водовідведеням; виконавець - суб`єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору.
       Відповідно до частини першої статті 16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» надання комунальних послуг та надання послуги з управління багатоквартирним будинком здійснюються безперервно, крім часу перерв на: 1) проведення ремонтних і профілактичних робіт згідно з будівельними нормами і правилами, правилами технічної експлуатації і користування, положеннями про проведення поточного і капітального ремонтів та іншими нормативно-правовими актами; 2) між опалювальний період для систем опалення виходячи з кліматичних умов згідно з нормативно-правовими актами; 3) ліквідацію наслідків аварії.
       У пункті 3 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, також встановлено, що послуги надаються споживачам безперебійно, виключно за винятком часу перерв, визначених відповідно до частини третьої статті 16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».
       Проте, у частині четвертій статті 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» законодавець передбачив, що виконавець комунальної послуги (крім послуг з постачання та розподілу електричної енергії та природного газу) має право обмежити (припинити) надання відповідної комунальної послуги її споживачу незалежно від обраної моделі організації договірних відносин у разі непогашення в повному обсязі заборгованості за спожиті комунальні послуги протягом 30 днів з дня отримання споживачем попередження від виконавця. Таке попередження надсилається споживачу не раніше наступного робочого дня після спливу граничного строку оплати комунальної послуги, визначеного законодавством та/або договором про надання відповідної комунальної послуги. Обмеження (припинення) надання відповідної комунальної послуги здійснюється виконавцем у присутності представника особи, яка здійснює технічне обслуговування внутрішньо-будинкових систем багатоквартирного будинку, що забезпечують надання відповідної комунальної послуги, а також управителя або посадової особи чи працівника об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, якщо управління багатоквартирним будинком здійснюється відповідно управителем або об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку. Неприбуття зазначених осіб, які заздалегідь були попереджені виконавцем про день та час здійснення обмеження (припинення) надання комунальної послуги, не є перешкодою для здійснення виконавцем обмеження (припинення) надання комунальної послуги споживачу. Постачання комунальної послуги відновлюється в повному обсязі протягом наступного дня з дати повного погашення заборгованості за фактично спожиті послуги чи з дати укладення угоди про реструктуризацію заборгованості.
       Аналіз наведених правил дає підстави для висновку, що обмеження/припинення надання послуг можливе у випадках, визначених законом, зокрема і у разі існування заборгованості зі сплати комунальних послуг.
       Аналогічний висновок у подібних правовідносинах зробив Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 09.10.2019 по справі № 522/14677/16-ц, провадження № 61-27719св18.
Враховуючи, що відповідач безпідставно нарахував заборгованість за надання послуг водопостачання та водовідведення за нормами споживання за період з 11.04.2017 року по 19.10.2018 року судова колегія дійшла до висновку про необхідність його відновлення.

       Щодо позовної вимоги про стягнення з відповідача моральної та матеріальної шкоди слід зазначити наступне.

       Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
       Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
       Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.
       Відповідно до п. 9 розмір відшкодування моральної шкоди (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.
       Спори про відшкодування фізичній особі моральної шкоди розглядаються, зокрема: коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції України або випливає з її положень; у випадках, передбачених законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди; при порушенні зобов`язань, які підпадають під дію Закону України «Про захист прав споживачів» чи інших законів, що регулюють такі зобов`язання і передбачають відшкодування моральної шкоди.        
       До вказаних правовідносин суд не може застосувати правила статті 1166, 1167 ЦК України, оскільки вона на спірні відносини не поширюється, адже регулює позадоговірні (деліктні) відносини. Правовідносини сторін випливають з договірних відносин щодо постачання відповідачем централізованого водопостачання до будинку позивача - споживача цієї послуги. До вказаних правовідносин слід застосувати ЗУ «Про захист прав споживачів».
       Згідно зі статтею 611 ЦК України в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
       Відповідно до положень статей 22 Закону України «Про захист прав споживачів», яка діяла на час виникнення правовідносин при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди.
       Враховуючи неправомірне відключення позивачки від постачання води, яке виразилось в незаконному нарахуванню заборгованості за період з 11.04.2017 року по        19.10.2018 року, ОСОБА_1 зазнала моральні страждання, а тому в цій частині вимоги підлягають задоволенню.
       Визначаючи розмір заподіяної моральної шкоди, судова колегія враховує період відключення води та виходячи з засад розумності та справедливості визначає суму в розмірі 500 грн.
       Що стосується позовних вимог щодо стягнення матеріальної шкоди в розмірі 50 000 грн. то в цій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню за недоведеністю. 
       Судова колегія не приймає до уваги товарний чек від 29.05.2017 року щодо придбання нею водоміра вартістю 730 грн, оскільки в ньому не зазначено його номер та не доведено, що саме він придбаний позивачкою.
Таким чином, судом першої інстанції ухвалено рішення на основі неповного з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими та невідповідності висновків суду обставинам справи, тому колегія суддів вважає за необхідне скасувати рішення Іллічівської міського суду Одеської області від 13 травня 2021 року на підставі п. п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 376 ЦПК України та ухвалити нове судове рішення про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та відмові у зустрічних позовних вимогах. 
       Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд апеляційної інстанції враховує положення ст. 141 ЦПК України, згідно якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, зокрема, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат. 
       Враховуючи викладене, часткове задоволення вимог апеляційної скарги та часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , а також те, що вона є звільненою від сплати судового збору, на підставі Закону України «Про захист прав споживачів», судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави .
       Керуючись ст. 367,368,374,376,381,382,384,389,390 ЦПК України, судова колегія,- 
                                                                                                                   
                                ПОСТАНОВИЛА:
        Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
        Рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 13 травня 2021 року скасувати та прийняти нову постанову.
       Позовні вимоги ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Чорноморськводоканал» Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області, третя особа - ОСОБА_2 про відновлення водопостачання до житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , здійснення перерахунку заборгованості за спожиті послуги водопостачання та водовідведення, стягнення моральної шкоди та стягнення майнової шкоди – задовольнити частково.
1.Зобов`язати КП «Чорноморськводоканал» Чорноморської міської ради (Код ЄДРПОУ 32927653) відновити водопостачання до житлового будинку АДРЕСА_1 .
2.Зобов`язати КП «Чорноморськводоканал» Чорноморської міської ради (Код ЄДРПОУ 32927653) здійснити перерахунок заборгованості за період з 01.04.2017 року по 19.10.2018 року за спожиті послуги водопостачання та водовідведення домоволодінням під АДРЕСА_1 виключивши заборгованість в розмірі 18 143,97 (вісімнадцять тисяч сто сорок три гривні дев`яносто сім копійок).
3.Стягнути з КП «Чорноморськводоканал» Чорноморської міської ради (Код ЄДРПОУ 32927653) на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 1000 (одну тисячу) гривень.
4.В стягненні з КП «Чорноморськводоканал» Чорноморської міської ради (Код ЄДРПОУ 32927653) на користь ОСОБА_1 майнову шкоду в розмірі 50 (п`ятдесят ) тисяч гривень – відмовити.
       Зустрічний позов Комунального підприємства «Чорноморськводоканал» Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по оплаті послуг водопостачання та водовідведення та судових витрат залишити без задоволення.
       Стягнути з Комунального підприємства «Чорноморськводоканал» Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області (Код ЄДРПОУ 32927653) на користь держави понесені судові витрати у розмірі 2 270,00 (дві тисячі двісті сімдесят) гривень.
       Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та підлягає оскарженню безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст складено 13.09.2022 року.

Головуючий суддя - Л.А. Гірняк

Судді- С.М.Сегеда

Т.В.Цюра