Номер провадження: 22-ц/813/5811/22 
Справа № 511/2273/19
Головуючий у першій інстанції Іванова О. В.
Доповідач Громік Р. Д.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.11.2022 року                                                                 м. Одеса
Одеський апеляційний суд у складі:
головуючого – Громіка Р.Д.,
суддів – Драгомерецького М.М., Дришлюка А.І.,
за участю секретаря – Сидоренко А.О.,
розглянувши у спрощеному порядку за відсутністю учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Роздільнянського районного суду Одеської області від 21 грудня 2021 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ в натурі нерухомого майна та припинення права спільної часткової власності на нерухоме майно,

ВСТАНОВИВ:
1. ОПИСОВА ЧАСТИНА
Короткий зміст заяви про призначення судової будівельно-технічної експертизи.
Під час підготовчого судового розгляду до Роздільнянського районного суду Одеської області позивачем було подана заява про зміну предмету позову, у відповідності до якої позивач просить: поділити в натурі між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 магазин «Анюта» відповідно по Ѕ частки кожному, який складається з «А» - магазину та «а» - прибудови загальною площею 106,5 кв.м., що розташований за адресою: по АДРЕСА_1 ; припинити право спільної часткової власності ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на належні кожному з них Ѕ частки магазина « ІНФОРМАЦІЯ_1 », який складається з «А» - магазину та «а» - прибудови загальною площею 106,5 кв.м., що розташований за адресою: по АДРЕСА_1 .
Оскільки представником позивача змінено предмет позову під час підготовчого судового засідання, тому суд першої інстанції вважав за необхідне подальший розгляд справи проводити в рамках зміненого предмету позову - про поділ в натурі нерухомого майна та припинення права спільної часткової власності на нерухоме майно.
До Роздільнянського районного суду Одеської області від адвоката Немна П.М., який діяв в інтересах ОСОБА_2 , надійшло клопотання про призначення судової будівельно-технічної експертизи. 
Клопотання було обґрунтоване тим, що оскільки предметом спору є поділ в натурі нерухомого майна, а для вказаного необхідні спеціальні знання; також спір між сторонами триває довгий час та в різних провадженням вже проводилися експертні дослідження з вказаного питання, при цьому висновки експертів є протилежними по суті, зазначене є підставою для призначення по справі судової будівельно-технічної експертизи, проведення якої просив доручити Вінницькому відділенні Київського НДІСЕ.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції.
Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 21 грудня 2021 року клопотання позивача ОСОБА_2 про призначення експертизи задоволено частково. Призначено у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ в натурі нерухомого майна та припинення права спільної часткової власності на нерухоме майно комплексну судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручено судовим експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз ( 03057, м. Київ, вул. Смоленська, буд 6). 
На вирішення експертизи поставлено питання:
1. Чи можливо виділити в натурі Ѕ частину об`єкту нерухомості без втрати його цільового призначення (з дотриманням всіх відповідних норм та стандартів, ДБН), а саме магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1788561351239), який складається з «А» - магазину та «а» - прибудови загальною площею 106,5 кв.м., що розташований за адресою: по АДРЕСА_1 ?
2. Визначити варіанти розподілу магазину «Анюта» (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1788561351239), який складається з «А» - магазину та «а» - прибудови загальною площею 106,5 кв.м., що розташований за адресою: по АДРЕСА_1 , які найбільш відповідають часткам співвласників магазину, (з дотриманням всіх відповідних норм та стандартів, ДБН)?
3. Чи можливо переобладнати шляхом перепланування на два ізольованих магазина (з дотриманням всіх відповідних норм та стандартів, ДБН) магазин « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1788561351239), який складається з «А» - магазину та «а» - прибудови загальною площею 106,5 кв.м., що розташований за адресою: по АДРЕСА_1 ?

Короткий зміст та доводи апеляційної скарги. 
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати оскаржувану ухвалу суду та направити справу для подальшого розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції не зроблено жодного висновку про те, що заявник просив призначити саме повторно судово будівельну-технічку експертизу. Також судом першої інстанції не досліджено наявність необхідних сукупності необхідних умов передбачених ч. 1 ст. 103 ЦПК України для призначення експертизи. В оскаржувані ухвалі не вказано, чому саме призначається комісійна експертиза. Крім того, скаржник вважає, що по даній справі наявні вже 3 будівельно-технічні експертизи, що виключає необхідність проведення додаткової четвертої.

Сповіщення сторін.
Про судове засідання, призначене на 09 листопада 2022 року, сторони були належним чином сповіщені про дату, час та місце слухання справи.
Відповідно до ст. 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Згідно із ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Відповідно до ч. 7 ст. 268 ЦПК України рішення суду (повне або скорочене) підписується всім складом суду у день його складення і додається до справи.
Повне судове рішення виготовлено 21 листопада 2022 року, про що зазначено у вступній частині постанови Одеського апеляційного суду.

2. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА
Позиція апеляційного суду
Заслухавши доповідача, розглянувши матеріали справи і доводи, викладені в апеляційній скарзі, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за таких підстав.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права
У частині третій статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до припису ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Згідно із ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відповідно до ч. 3 ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
При цьому, положенням ч. 1 ст. 44 ЦПК України визначено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.
Так, задовольняючи клопотання про призначення судової будівельно-технічної експертизи суд першої інстанції виходив з того, що оскільки по вказаній цивільній справі жодної експертизи не призначалось, а по спірному нерухомому майну проводилось три експертизи, висновки яких мають протиріччя, тому для повного та всебічного з`ясування обставин, що мають значення для справи, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про призначити у справі комплексної судово будівельно-технічної експертизу, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.
Згідно з ч. 1 ст. 104 ЦПК України про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.
Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду» №5 від 12 червня 2009 року для з`ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, призначає експертизу, коли необхідність експертного висновку випливає з обставин справи і поданих доказів.
Згідно з п. 1.2.14 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 08 жовтня 1998 року №53/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 26 грудня 2012 року №1950/5) згідно з процесуальним законодавством України експертами виконуються первинні, додаткові, повторні, комісійні та комплексні експертизи.
Комплексною є експертиза, що проводиться із застосуванням спеціальних знань різних галузей науки, техніки або інших спеціальних знань (різних напрямів у межах однієї галузі знань) для вирішення одного спільного (інтеграційного) завдання (питання). До проведення таких експертиз у разі потреби залучаються як експерти експертних установ, так і фахівці установ та служб (підрозділів) інших центральних органів виконавчої влади або інші фахівці, що не працюють у державних спеціалізованих експертних установах.
Відповідно до ч. 3 ст. 103 ЦПК України при призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. Суд з урахуванням обставин справи має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза).
Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 252 ЦПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках призначення судом експертизи.
Суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що без вказаного висновку експертів розгляд справи є неможливим, вказане є підставою для зупинення провадження по справі.
Колегія суддів погоджується, що з матеріалів справи, зокрема, із заяви про збільшення позовних вимог вбачається що предметом спору є поділ в натурі нерухомого майна, як наслідок, тобто, предметом доказування у справі є саме можливість поділу майна в натурі та можливі варіанти поділу, які входять саме до компетенції експертів .
Враховуючи наведене, а також той факт, що клопотання заявлено сторонами на початку розгляду справи, до з`ясування фактичних обставин справи та перевірку їх доказами, для повного та об`єктивного вирішення спору потрібні спеціальні знання, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про необхідність задовольнити клопотання позивача та призначення у справі комплексної судово будівельно-технічної експертизу.
Також колегія суддів погоджується з тим, що оскільки раніше експертні установи Одеського НДІСЕ вже надавали свої висновки щодо поділу спірного об`єкта нерухомості, тому суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що з метою виключення будь-яких сумнівів щодо майбутнього висновку експертів, вказане є підставою для самостійного визначення судом першої інстанції експертної установи.
Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.
Скаржник не довела обставини, на які посилалась як на підставу своєї апеляційної скарги, жодного належного та допустимого доказу на спростування висновків суду першої інстанції не надала.
Щодо доводів апеляційної скарги, що судом першої інстанції не зроблено жодного висновку про те, що заявник просив призначити саме повторну судово будівельну-технічку експертизу, то колегія суддів вважає за необхідно зазначити, що суд першої інстанції задовольнив клопотання про призначення судової будівельно-технічної експертизи частково, чим фактично судом першої інстанції зроблено висновок про вказану обставину.
Щодо доводів апеляційної скарги, що судом першої інстанції не досліджено наявність сукупності необхідних умов передбачених ч. 1 ст. 103 ЦПК України для призначення експертизи, то колегія суддів вважає за необхідно зазначити наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.
Так, в оскаржуваній ухвалі судом першої інстанції зазначено, що по спірному нерухомому майну проводилось три експертизи, висновки яких мають протиріччя, відповідно надані висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності, тому наявна сукупність необхідних умов передбачених ч. 1 ст. 103 ЦПК України для призначення експертизи.
Враховуючи наведене, вищезазначені доводи скаржника є необґрунтованими та безпідставними.
Щодо доводів апеляційної скарги, що в оскаржувані ухвалі не вказано, чому саме призначається комісійна експертиза, колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції зазначив, що предметом спору є поділ в натурі нерухомого майна, як наслідок, тобто, предметом доказування у справі є саме можливість поділу майна в натурі та можливі варіанти поділу, які входять саме до компетенції експертів .
Наведені в апеляційній скарзі доводи були предметом дослідження в суді першої інстанції із наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах чинного законодавства, і з якою погоджується суд апеляційної інстанції.
Твердження скаржника в апеляційній скарзі про те, що судом першої інстанції порушено норми процесуального закону, не є такими, що порушують розгляд справи по суті.
Крім того судова колегія вважає за необхідне зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у держава-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00 § 23, ЄСПЛ від 18 липня 2006 року. Оскаржувані судові рішення відповідають критерію обґрунтованості судового рішення.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.
Питання щодо розгляду клопотання про призначення судової будівельно-технічної експертизи вирішено судом першої інстанції по суті правильно, законних підстав для скасування чи зміни ухвали суду першої інстанції немає.
З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, доводи апеляційної скарги його не спростовують, ухвала постановлена у відповідності до вимог процесуального права, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, оскаржувану ухвалу суду залишити без змін. 
Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Роздільнянського районного суду Одеської області від 21 грудня 2021 року залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття та подальшому оскарженню не підлягає.
Повний текст судового рішення складено 21 листопада 2022 року.

Головуючий                                                        Р.Д. Громік

Судді:                                                        М.М. Драгомерецький

                                                               А.І. Дришлюк