КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
 
1[1]

Номер справи 760/7554/22
Номер провадження  33/824/2559/2022 
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП      
    
П О С Т А Н О В А
Іменем   України
 
21 жовтня 2022 року                                                                                          м. Київ
 
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Новов С.О., за участю особи притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та її захисника - адвоката Хівріча О.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи притягнутої до адміністративної відповідальності               ОСОБА_1 на постанову судді Солом`янського районного суду міста Києва від 19 серпня 2022 року,
 
в с т а н о в и в :
 
Відповідно до постанови суддіСолом`янського районного суду міста Києва від 19 серпня 2022 року,
ОСОБА_1 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючу за адресою:     АДРЕСА_2 ,
визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП з накладенням на неї адміністративного стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.
Цією ж постановою, стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 496 грн. 20 коп.                               
Як встановлено постановою судді, з посиланням на протокол про адміністративне правопорушення, 17.04.2022 року о 00:30 год. по                   вул. Шаповала, 2А у м. Києві, водій ОСОБА_1 керувала автомобілем «Шевролет», державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, поведінка, яка не відповідає обстановці). При цьому, від проходження медичного огляду на встановлення стану сп`яніння у встановленому законом порядку водій ОСОБА_1 відмовилася.
Вказаними діями ОСОБА_1 порушила п. 2.5 ПДР України, тобто вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, особа притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу в якій просить постанову судді Солом`янського районного суду міста Києва від 19 серпня 2022 року по справі №760/7554/22, за якою її визнано винною та притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати, а провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - закрити, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, а саме у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги ОСОБА_1  посилається на те, що до протоколу про адміністративне правопорушення не долучено доказів вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, саме нею, оскільки, до вимушеної зупинки автомобіля, вона перебувала у ньому в якості пасажира, про що вказувала в судовому засіданні суду першої інстанції. 
Також апелянт стверджує, що свідок ОСОБА_2 заявляв співробітникам поліції, що саме він керував транспортним засобом, а свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , хоч і надали дещо інші пояснення, однак прямо не вказали на вчинення саме  ОСОБА_1   інкримінованого адміністративного правопорушення.
Далі в апеляційній скарзі апелянт зазначає про неузгодженість між собою протоколу про адміністративне правопорушення, рапорту інспектора патрульної поліції та матеріалів долучені до протоколу, оскільки, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення та рапорту інспектора поліції адміністративне правопорушення мало місце 17.04.2022 о 00 год. 30 хв., тоді як пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 містять вказівку на інший час, а саме на 00 год. 20 хв. 17.04.2022.
Стверджує про ідентичність тексту пояснень свідків, ідентичність адреси проживання та місця роботи.
Окрім цього, апелянт стверджує, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, її не забезпечено захисником, в порушення вимог ст. 268 КУпАП, а сам факт правопорушення не підтверджується відеозаписом нагрудної камери НР 470418. 
Заслухавши пояснення ОСОБА_5 та її захисника - адвоката Хівріча О.В., які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити; перевіривши матеріали справи та доводи скарги, вважаю, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Так, незважаючи на доводи апеляційної скарги, матеріали справи про адміністративне правопорушення містять достатньо фактичних даних, які свідчать про обґрунтованість висновку судді щодо доведеності вини ОСОБА_5  у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого  ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Зокрема, як обґрунтовано зазначається в оскаржуваній постанові,  вина ОСОБА_5 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП повністю доведена належними та допустимими доказами, а саме:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 068901 від 17 квітня 2022 року, який було складено щодо ОСОБА_5 за відмову від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння;
- відеозаписом з нагрудної відеокамери (відеореєстратора) працівників патрульної поліції, що здійснювали оформлення адміністративного правопорушення, який було відтворено в судовому засіданні та який об`єктивно відображає обставини, зафіксовані у протоколі про адміністративне правопорушення;
- показаннями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які, як прямо зазначено в оскаржуваній постанові, були попереджені про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань та які, кожен окремо показали, що вони особисто бачили, що автівкою керувала жінка, яка у подальшому відмовилася проходити медичне освідування про що вони написали письмові пояснення та підтвердили зазначене в судовому засіданні.
При цьому, суддя не тільки описав досліджені під час розгляду справи докази, а й надав їх відповідну правову оцінку, в тому числі  навів мотиви того, чому він не взяв до уваги показання самої ОСОБА_1 та її чоловіка -свідка ОСОБА_6 .
Погоджуючись із висновками судді, який розглядав дану справу, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне звернути увагу на таке.
Відповідно до вимог п. 2.5. ПДР України,  водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Проходження такого огляду регламентовано Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735 (надалі - Інструкція від 09.11.2015 року № 1452/735). 
Як передбачено пунктами 6, 7 Розділу І Інструкції від 09.11.2015 року  № 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я. У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я.
У відповідності до вимог, передбачених п. 6 розділу ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 року № 1395 (надалі - Інструкція від 07.11.2015 року № 1395), у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
Аналіз вимог зазначених вище нормативно-правових актів та встановлених судом фактичних обставин справи, дозволяє зробити висновок про те, що водій транспортного засобу, в даному випадку  ОСОБА_1 , у разі виявлення у неї ознак алкогольного сп`яніння, на вимогу поліцейського, зобов'язана була пройти огляд на стан такого сп`яніння у закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення, а оскільки ОСОБА_1  відмовилася від проходження такого огляду з надуманих підстав, поліцейський в присутності двох свідків, у відповідності до вимог законодавства, обґрунтовано склав протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначив ознаки алкогольного сп`яніння та дії водія щодо ухилення від огляду.
У зв`язку з цим, суд апеляційної інстанції визнає безпідставними доводи апеляційної скарги ОСОБА_1  про те, що оскаржувану постанову було винесено внаслідок неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, без дотримання вимог закону щодо повного та об`єктивного з`ясування обставин справи та її вирішення у точній відповідності із законом, оскільки вонине можуть бути визнані такими, що відповідають фактичним обставинам та матеріалам справи, а відтак служити підставами для скасування постанови судді про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю в її діях складу зазначеного адміністративного правопорушення.
При цьому, всупереч доводам апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає такими, що не знайшли свого підтвердження посилання ОСОБА_1 на те, що вона не керувала транспортним засобом, а тому не може нести адміністративну відповідальність за порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху, оскільки, як зазначалось вище, її вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджена сукупністю доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності, а оскаржувана постанова є законною та обґрунтованою.
За таких обставин, перевіривши доводи апеляційної скарги  ОСОБА_1 , суд апеляційної інстанції вважає необхідним, за наслідками її розгляду, прийняти рішення, яким залишити вказану апеляційну скаргу без задоволення, а постанову судді Солом`янського районного суду міста Києва від 19 серпня 2022 року про притягнення ОСОБА_1  до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - без змін. 
На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, - 
 
п о с т а н о в и в :
 
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  залишити без задоволення, а постанову судді Солом`янського районного суду міста Києва від 19 серпня 2022 року, відповідно до якої  ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.
 
Суддя Київського апеляційного суду                                          
                                                                                                               С.О. Новов

Головуючий у 1-й інстанції - суддя Ріхтер В.В.