Справа № 759/2431/22	 	 	 	Головуючий у І інстанції Дячук С.І.	
Провадження № 33/824/2124/2022 Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП	 	 	 	Доповідач у 2 інстанції Шроль В. Р.  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М    У К Р А Ї Н И
 
14 листопада 2022 року                                                                      м. Київ
 
Суддя Київського апеляційного суду Шроль В.Р., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, на постанову судді Святошинського районного суду м.Києва від 08 березня 2022 року, якою 
 
ОСОБА_1 ,ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою:   АДРЕСА_1 ,   
              
притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 496 грн. 20 коп. судового збору,
 
В С Т А Н О В И В :
 
За постановою  ОСОБА_1 визнаний винуватим у тому, що він              25 січня 2022 року, близько 12 год. 10 хв., керуючи на а/д М-06 Київ-Чоп               19 км «СП Сосновий Бір» автомобілем «ІВЕКО» д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння (зіниці очей не реагують на світло, неприродна блідість обличчя тощо), на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану наркотичного сп`яніння від проходження такого огляду відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.
 
В апеляційній скарзі захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, просить постанову скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення. 
 
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що суддя розглянув справу неповно, однобічно, без об`єктивного з`ясування всіх обставин справи, за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, та його захисника, не зважаючи на наявність клопотання про відкладення розгляду справи, що призвело до порушення прав ОСОБА_1 , передбачених ст.268 КУпАП.
 
Також зазначає, що відомості, зазначені в протоколі не можуть бути визнані належними та допустимими доказами, оскільки сам протокол про адміністративне правопорушення не відповідає нормам ст. 256 КУпАП та сам по собі не може бути беззаперечним доказом вини особи.
 
Крім того, апеляційна скарга містить в собі клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови, в якому захисник зазначає, що ні він, ні ОСОБА_1 під час судового розгляду присутніми не були, та станом на час подачі апеляційної скарги копію постанови не отримували, з прийнятим рішенням ознайомилися з ЄДРСР.
 
У відповідності до вимог ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом 10 днів з дня винесення постанови.
 
З матеріалів справи вбачається, що постанова винесена 08.03.2022 року, а апеляційна скарга направлена засобами поштового зв`язку 22.07.2022 року, тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження.
 
Вважаю, що захиснику особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, слід поновити строк на апеляційне оскарження постанови, оскільки розгляд справи відбувся без участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та його захисника, копія постанови направлена не була, про наявність судового рішення стало відомо з ЄДРСР, що свідчить про наявність об`єктивних причин пропуску ним строку на апеляційне оскарження.
 
Заслухавши захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, що підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи та вивчивши доводи апеляційної скарги, вважаю апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
 
Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП настає у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Вимогами п.2.5 ПДР встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану наркотичного сп`яніння.
 
Винуватість ОСОБА_1 у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння за обставин, викладених у постанові, стверджується доказами які містяться у протоколі про адміністративне правопорушення, розписці водія про взяття на себе зобов`язання не керувати транспортним засобом, відеозаписом події з відеокамери поліцейського. 
Сукупності доказів у справі суддя надав належну правову оцінку і дійшов вірного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КУпАП.
 
Доводи апеляційної скарги про те, що складений протокол про адміністративне правопорушення не мітить допустимих доказів винуватості ОСОБА_1 є безпідставними, оскільки власноруч виконаний ОСОБА_1   напис у графі «пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності,» про те, що він напередодні вживав маріхуану свідчить про наявність у поліцейського підстав для висунення вимоги про проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі.
 
Також з відеозапису події вбачається, що ним зафіксований факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння та його твердження про вживання марихуани ввечері 24.01.2022року.
 
Твердження захисника під час апеляційного розгляду   про відсутність на відеозапису моменту зупинки транспортного засобу та процесу складання протоколу про адміністративне правопорушення не ставлять під сумнів правильність фіксування відеокамерою  відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння та його заяви про вживання марихуани, що є підтвердженням об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч1. ст.130 КУпАП.
 
Зазначення у направленні на медичний огляд  з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння назви медичного закладу, який не входить до переліку закладів охорони здоров`я , яким надано право на проведення такого огляду, і не є найближчим до місця події, про що вказував захисник, не свідчить про порушення будь-яких прав ОСОБА_1 , оскільки суть вчиненого ним адміністративного правопорушення складає відмова від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння незалежно від місця його проведення.
 
Інші доводи захисника, у тому числі і про порушення вимог ст.276 КУпАП ,  не спростовують правильність висновків судді про  наявність  в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
 
Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладене з дотриманням вимог ст.33 Кодексу України про адміністративне правопорушення.
 
Оскільки апеляційним розглядом поновлені права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, та його захисника на ознайомлення з матеріалами справи, надання пояснень, подавання доказів, заявлення клопотань, то вважаю, що порушення їх прав на участь у судовому розгляді суддею суду першої інстанції істотно не вплинуло на правильність прийнятого судового рішення.
 
За таких обставин підстави для зміни чи скасування судового рішення про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КупАП, відсутні.
 
Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, 
 
    П О С Т А Н О В И В:
 
Поновити, захиснику особи, яка притягується до адміністративної відповідальності строк на апеляційне оскарження постанови судді Святошинського районного суду м. Києва від 08 березня 2022 року щодо ОСОБА_1 .
 
Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, залишити без задоволення, а постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 08 березня року щодо ОСОБА_1 - без зміни.
 
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                В. Р. Шроль