Рівненський апеляційний суд
___________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 жовтня 2022 року                                                         м. Рівне

Рівненський апеляційний суд в складі судді Шимківа С.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою захисника  ОСОБА_1  – адвоката Мишака Дмитра Едуардовича на постанову Острозького районного суду Рівненської області від 22 серпня 2022 року про притягнення  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване та фактичне місце проживання:  АДРЕСА_1 , громадянина України, паспорт серії  НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2  до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,-

в с т а н о в и в :

Постановою Острозького районного суду Рівненської області від 22 серпня 2022 року  ОСОБА_1  визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а провадження у справі закрито на підставі ст.22 КУпАП звільнивши його від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.
Не погодившись із постановою суду, захисник  ОСОБА_1  – адвокат Мишак Д.Е. оскаржив її в апеляційному порядку. 
У поданій апеляційній скарзі зазначає, що постанова суду є незаконною, необґрунтованою, винесеною без всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи, оскільки письмові пояснення потерпілої не підтверджені будь-якими іншими доказами у справі. 
Просить скасувати постанову суду, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. 
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши учасників справи, апеляційний суд приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.
Згідно з положеннями ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.      
_______________________________________________________________________________________________________________________  
Справа № 567/913/22                                                                                                          Суддя в суді І інстанції – Василевич О.В.
Провадження № 33/4815/701/22                                                                                             Суддя в апеляційній інстанції  –  Шимків С.С.           
       Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.                                                        
З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №408319 від 26 червня 2022 року вбачається, що 26.06.2022р. близько 07 год., ОСОБА_1 , перебуваючи в АДРЕСА_1 , вчинив дії психологічного характеру відносно своєї дружини ОСОБА_2 , що полягали у висловлюваннях на її адресу нецензурною лайкою, погрожував їй фізичною розправою, чим міг завдати шкоди її психічному здоров`ю.
ОСОБА_1  інкримінується вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.173-2 КУпАП.
Разом з цим, із матеріалів справи вбачається, що доказова база, яка долучена до протоколу про адміністративне правопорушення, ґрунтується лише на письмових поясненнях ОСОБА_2  про обставини вчинення домашнього насильства, які  ОСОБА_1 заперечуються.
Свідків подій та обставин, що зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, не було.
Практика Європейського суду з прав людини вказує на необхідність оцінювати докази керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (рішення ЄСзПЛ «Авшар проти Туреччини»). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.
Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішення позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту ( рішення Європейського суду з прав людини, справа " Коробов проти України " № 39598 / 03 від 21 липня 2011 року ), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування « поза розумним сумнівом » ( рішення від 18 січня 1978 року у справі « Ірландія проти Сполученого Королівства » ( Ireland v.the UnitedKingdom ), п. 161, Series A заява № 25).
Протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно  ОСОБА_1  не може бути визнаний належним доказом по даній справі у розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини викладені у ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.
Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Згідно ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину; обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Сукупність наведених обставин свідчить про відсутність в матеріалах справи переконливих доказів, що доводять вину ОСОБА_1 , висновки місцевого суду фактично ґрунтуються на письмових поясненнях ОСОБА_2 , які на думку апеляційного суду не є переконливими, а тому постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, у зв`язку з відсутністю в діях останнього складу інкримінованого правопорушення.
На підставі наведеного та керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. 294 КУпАП апеляційний суд,- 

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника  ОСОБА_1  – адвоката Мишака Дмитра Едуардовича задовольнити.
Постанову Острозького районного суду Рівненської області від 22 серпня 2022 року скасувати.
Провадження у справі відносно  ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП закрити, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. 
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Рівненського
апеляційного суду                                                         Шимків С.С.