Ухвала
 
15 листопада 2022 року
м. Київ
 
справа № 740/6216/21
 
провадження № 61-10753ск22
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Лідовця Р. А. розглянув касаційну скаргу Ніжинської міської ради Чернігівської області             на рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області                            від 20 грудня 2021 року та постанову Чернігівського апеляційного суду                             від 22 вересня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Ніжинської міської ради Чернігівської області про визнання договору укладеним,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У листопаді 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Ніжинської міської ради Чернігівської області про визнання договору укладеним.
 
Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області                                  від 02 грудня 2021 року у задоволенні клопотання Ніжинської міської ради Чернігівської області про залишення позову без розгляду відмовлено.
 
Рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області                            від 20 грудня 2021 року позов ОСОБА_1 задоволено.
Визнано укладеним з дня набрання законної сили рішенням договір оренди землі між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,                       РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 , як переможцем земельних торгів (аукціону) з продажу права оренди земельної ділянки несільськогосподарського призначення комунальної власності, що відбулися 20 квітня 2021 року, виконавець земельних торгів - Приватне підприємство «Десна-Експерт-М», лот № 65194 аукціону № 32425, та Ніжинською міською радою Чернігівської області, адреса: Чернігівська область, м. Ніжин,                  площа Івана Франка, буд. 1, код ЄДРПОУ 34644701, як організатором земельних торгів, на умовах проекту договору, поданого ОСОБА_1 у такій редакції
Договір оренди землі 
м. Ніжин, Чернігівська область, «20» квітня 2021 року.
Орендодавець Ніжинська міська рада, в особі міського голови Кодоли Олександра Михайловича, що діє на підставі статті 42 Закону України                  «Про місцеве самоврядування в Україні» та Земельного кодексу України                    з одного боку, та Орендар ОСОБА_1 , з другого боку, уклали цей договір про нижченаведене;
Предмет договору
1. Орендодавець відповідно до протоколу проведення земельних торгів                       у формі аукціону з продажу права оренди земельної ділянки для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості надає,                      а орендар приймає у строкове платне користування земельну ділянку                           з кадастровим номером 7410400000:04:022:0005, яка розташована: АДРЕСА_2 .
Об`єкт оренди
2. В оренду передається земельна ділянка площею 0,0375 га.
3. На земельній ділянці відсутні об`єкти нерухомого майна, а також інші об`єкти інфраструктури.
4. Земельна ділянка передається в оренду без будівель і споруд.
5. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки на дату укладення договору становить 340 331,43 грн.
6. Земельна ділянка, яка передається в оренду, не має недоліків, що можуть перешкоджати її ефективному використанню.
7. Інші особливості об`єкта оренди, які можуть вплинути на орендні відносини:
Інші особливостей об`єкта оренди, які можуть вплинути на орендні відносини відсутні.
Строк дії договору
8. Договір укладено терміном на 5 років.
Після закінчення строку дії договору орендар має переважне право поновити його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше, ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.
Орендна плата
9. Орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі на рівні 8,82%             від нормативної грошової оцінки земельної ділянки за один рік, що становить 30 018,13 грн за 1 рік.
10. Обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності здійснюється з урахуванням їх цільового призначення та коефіцієнтів індексації, визначених законодавством, за затвердженими Кабінетом Міністрів України формами, що заповнюються під час укладання або зміни умов договору оренди чи продовження його дії.
11. Орендна плата вноситься у такі строки:
1) за земельні ділянки державної та/або комунальної власності, набуті                      в оренду за результатами земельних торгів:
за перший рік - не пізніше трьох банківських днів з дня укладення договору оренди; починаючи з наступного року - відповідно до вимог Податкового кодексу України.
12. Розмір орендної плати переглядається щорічно у разі: зміни умов господарювання, передбачених договором; зміни граничних розмірів орендної плати, визначених Податковим кодексом України, підвищення цін               і тарифів, зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством; погіршення стану орендованих земельних ділянок не з вини орендаря, що підтверджено документами; зміни нормативної грошової оцінки земельних ділянок державної власності; розмір орендної плати за земельні ділянки державної власності, які передані в оренду за результатами земельних торгів, не може переглядатися у бік зменшення; в інших випадках, передбачених законом.
13. У разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором:                      у 10 денний строк сплачується штраф у розмірі 100% річної орендної плати, встановленої цим договором; стягується пеня у розмірі 3% несплаченої суми за кожний день прострочення.
Умови використання земельної ділянки (земельних ділянок)
14. Земельна ділянка передається в оренду для будівництва та обслуговування будівель ринкової інфраструктури (адміністративних будинків, офісних приміщень та інших будівель громадської забудови, які використовуються для здійснення підприємницької та іншої діяльності, пов`язаної з отриманням прибутку).
15. Цільове призначення земельної ділянки: 03.10 для будівництва та обслуговування будівель ринкової інфраструктури (адміністративних будинків, офісних приміщень та інших будівель громадської забудови, які використовуються для здійснення підприємницької та іншої діяльності, пов`язаної з отриманням прибутку).
16. Умови збереження стану об`єкта оренди: використовувати земельну ділянку за цільовим призначенням з дотриманням вимог чинного законодавства та дотримання режиму природоохоронного використання земель; забороняється самовільна забудова земельної ділянки; забороняється передача у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки; без погіршення корисних властивостей.
Умови повернення земельної ділянки
17. Після припинення дії договору орендар повертає орендодавцеві земельну ділянку у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду.
Орендодавець у разі погіршення корисних властивостей орендованої земельної ділянки, пов`язаних із зміною її стану, має право на відшкодування збитків у розмірі, визначеному сторонами. Якщо сторонами не досягнуто згоди про розмір відшкодування збитків, спір розв`язується у судовому порядку.
У разі погіршення якості ґрунтового покриву та інших корисних властивостей орендованої земельної ділянки або приведення її у непридатний для використання за цільовим призначенням стан, збитки, що підлягають відшкодуванню, визначаються відповідно до Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 квітня                        1993 року № 284.
18. Здійснені орендарем без згоди орендодавця витрати на поліпшення орендованої земельної ділянки, які неможливо відокремити без заподіяння шкоди цій ділянці, не підлягають відшкодуванню.
19. Поліпшення стану земельної ділянки, проведені орендарем за письмовою згодою з орендодавцем землі, підлягають відшкодуванню. Умови, обсяги                    і строки відшкодування орендарю витрат за проведені ним поліпшення стану земельної ділянки визначаються окремою угодою сторін.
20. Орендар має право на відшкодування збитків, заподіяних унаслідок невиконання орендодавцем зобов`язань, передбачених цим договором.
Збитками вважаються: фактичні втрати, яких орендар зазнав у зв`язку                         з невиконанням або неналежним виконанням умов договору орендодавцем, а також витрати, які орендар здійснив або повинен здійснити для відновлення свого порушеного права; доходи, які орендар міг би реально отримати в разі належного виконання орендодавцем умов договору.
21. Розмір фактичних витрат орендаря визначається на підставі документально підтверджених даних.
Обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки
22. На орендовану земельну ділянку встановлено обмеження (обтяження): обмеження в використанні земельної ділянки не зареєстровано.
23. Передача в оренду земельної ділянки не є підставою для припинення або зміни обмежень (обтяжень) та інших прав третіх осіб на цю ділянку.
Інші права та обов`язки сторін*
24. Права орендодавця:
24.1. Орендодавець має право вимагати від орендаря: використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди; дотримання екологічної безпеки землекористування та збереження родючості ґрунтів, додержання державних стандартів, норм і правил; дотримання режиму водоохоронних зон, прибережних захисних смуг, зон санітарної охорони, санітарно-захисних зон, зон особливого режиму використання земель та територій, які особливо охороняються; своєчасного внесення орендної плати.
24.2. Міська рада має право в односторонньому порядку вносити зміни                       в розмір орендної плати у зв`язку з підвищенням цін, тарифів, зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством та затверджених рішенням Ніжинської міської ради шляхом укладання додаткової угоди.
* Визначаються відповідно до Закону України «Про оренду землі».
25. Обов`язки орендодавця: передати в користування земельну ділянку                        у стані, що відповідає умовам договору оренди; при передачі земельної ділянки в оренду забезпечувати відповідно до закону реалізацію прав третіх осіб щодо орендованої земельної ділянки; не вчиняти дій, які                                           б перешкоджали орендареві користуватися орендованою земельною ділянкою; відшкодувати орендарю капітальні витрати, пов`язані                                        з поліпшенням стану об`єкта оренди, яке проводилося орендарем за згодою орендодавця; попередити орендаря про особливі властивості та недоліки земельної ділянки, які в процесі її використання можуть спричинити екологічно небезпечні наслідки для довкілля або призвести до погіршення стану самого об`єкта оренди.
26. Права орендаря: використовувати орендовану земельну ділянку на власний розсуд за цільовим призначенням згідно з цим Договором; самостійно господарювати на землі з дотриманням умов договору оренди землі; за письмовою згодою орендодавця зводити в установленому законодавством порядку жилі, виробничі, культурно-побутові та інші будівлі   і споруди та закладати багаторічні насадження; отримувати продукцію                            і доходи; здійснювати в установленому законодавством порядку за письмовою згодою орендодавця будівництво водогосподарських споруд та меліоративних систем.
27. Обов`язки орендаря: приступати до використання земельної ділянки                     в строки, встановлені договором оренди землі, зареєстрованим                                          в установленому законом порядку; виконувати встановлені щодо об`єкта оренди обмеження (обтяження) в обсязі, передбаченому законом або договором оренди землі; дотримуватися режиму використання земель природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного та історико-культурного призначення;                                     у 5 денний строк після державної реєстрації договору оренди земельної ділянки комунальної власності надати копію договору відповідному органу доходів і зборів; використовувати земельну ділянку у відповідності до цільового призначення; своєчасне внесення орендної плати; орендар надає згоду на отримання орендодавцем інформації про стан розрахунків                                  у ДФС України щодо орендованої земельної ділянки.
Ризик випадкового знищення або пошкодження об`єкта оренди чи його частини
28. Ризик випадкового знищення або пошкодження об`єкта оренди чи його частини несе орендар.
Страхування об`єкта оренди
29. Згідно з цим договором об`єкт оренди підлягає страхуванню на весь період дії цього договору.
30. Страхування об`єкта оренди здійснюється орендарем.
31. Сторони домовилися про те, що у разі невиконання свого обов`язку стороною, яка повинна згідно з цим договором застрахувати об`єкт оренди, друга сторона може застрахувати його і вимагати відшкодування витрат на страхування.
Зміна умов договору і припинення його дії
32. Зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін.
У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору спір розв`язується                        у судовому порядку.
33. Дія договору припиняється у разі: закінчення строку, на який його було укладено; придбання орендарем земельної ділянки у власність; викупу земельної ділянки для суспільних потреб або примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом; ліквідації суб`єкта господарювання-орендаря (юридичної особи, фізичної особи-підприємця); смерті фізичної особи-орендаря, засудження його до позбавлення; систематичної несплати (протягом чотирьох місяців) орендної плати.
Договір припиняється також в інших випадках, передбачених законом.
34. Дія договору припиняється шляхом його розірвання за: взаємною згодою сторін; рішенням суду на вимогу однієї із сторін у наслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом.
35. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку допускається.
Умовами розірвання договору в односторонньому порядку є несплата встановленої договором орендної плати понад чотирьох платежів підряд.
36. Перехід права власності на орендовану земельну ділянку (орендовані земельні ділянки) до другої особи, а також реорганізація юридичної особи-орендаря є підставою для зміни умов або розірвання договору.
Право на орендовану земельну ділянку у разі смерті фізичної                                      особи - орендаря, засудження або обмеження її дієздатності за рішенням суду не переходить до спадкоємців або інших осіб, які використовують цю земельну ділянку разом з орендарем.
Відповідальність сторін за невиконання або неналежне виконання договору
37. За невиконання або неналежне виконання договору сторони несуть відповідальність відповідно до закону та цього договору.
38. Сторона, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності, якщо вона доведе, що це порушення сталося не з її вини.
Прикінцеві положення
39. Цей договір набирає чинності з моменту його державної реєстрації. Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, такий договір                    є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.
Цей договір укладено у 5 примірниках, що мають однакову юридичну силу, один з яких знаходиться в орендодавця, другий - в орендаря,                                     третій - у особи, що здійснювала державну реєстрацію даного Договору оренди землі, четвертий - у відповідного органу доходів і зборів,                                      п`ятий - у територіальному підрозділі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.
Невід`ємними частинами договору є: план або схема земельної ділянки; кадастровий план земельної ділянки з відображенням обмежень (обтяжень) у її використанні та встановлених земельних сервітутів; акт визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості); акт прийому-передачі об`єкта оренди; розрахунок розміру орендної плати.
Реквізити сторін
Орендодавець: Ніжинська міська рада Чернігівської області, Місцезнаходження юридичної особи: 16600, Чернігівська область, м. Ніжин, площа імені Івана Франка, буд. 1, ідентифікаційний код 34644701.
Орендар: ОСОБА_1 , паспорт громадянина України                                                   НОМЕР_2 ,виданий Шосткинським МВ УДМС України в Сумській області                 05 березня 2013 року. Місце проживання фізичної особи: АДРЕСА_1 . Тел. НОМЕР_3 . Ідентифікаційний номер НОМЕР_1 .
Підписи сторін: орендодавець ___________ місце печатки (за наявності печатки), орендар __________ місце печатки (за наявності печатки).
Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
 
Додатковим рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 14 січня 2022 року стягнуто з Ніжинської міської ради Чернігівської області на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу у розмірі 14 000 грн.
 
Постановою Чернігівського апеляційного суду від 22 вересня 2022 року апеляційну скаргу Ніжинської міської ради Чернігівської області залишено без задоволення, а рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 20 грудня 2021 року - без змін.
 
У жовтні 2022 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга Ніжинської міської ради Чернігівської області              на рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області                   від 20 грудня 2021 року та постанову Чернігівського апеляційного суду                             від 22 вересня 2022 року з пропуском строку на касаційне оскарження судового рішення, оскільки згідно з поштовим штемпелем на конверті касаційна скарга відправлена до Верховного Суду 28 жовтня 2022 року.
 
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
Згідно із частиною першою та другою статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
 
Відповідно до пункту 8 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено, у тому числі, дата отримання копії судового рішення суду апеляційної інстанції, що оскаржується.
 
Пунктом 2 частини четвертої статті 392 ЦПК України передбачено, що до касаційної скарги додаються, зокрема, докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції, - за наявності.
 
До касаційної скарги Ніжинська міська рада Чернігівської області доказів на підтвердження дати отримання повного тексту оскаржуваного судового рішення суду апеляційної інстанції не додає і не порушує питання про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення.
 
Верховний Суд звертає увагу заявника на те, що оскаржувана постанова Чернігівського апеляційного суду прийнята 22 вересня 2022 року (інформація про дату складення повного тексту відсутня), тому останнім днем на касаційне оскарження судового рішення, з урахуванням положень                  частини третьої статті 124 ЦПК України, є 24 жовтня 2022 року.
 
Суд касаційної інстанції позбавлений можливості поновити строк на касаційне оскарження за власною ініціативою, а лише - за наявності відповідної заяви особи, яка подає скаргу, із зазначенням поважних причин пропуску цього строку та наданням відповідних доказів.
 
Отже особі, яка подала касаційну скаргу необхідно подати заяву про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення та надати докази поважності причин його пропуску в оригіналах або завірені                                 в установленому порядку їх копії, якими можуть бути супровідний лист                          з оригіналом поштового конверту (з штрихкодовим ідентифікатором для відстеження поштового відправлення), довідка із суду, поштового відділення зв`язку тощо, або навести інші підстави з відповідними доказами.
 
Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду.
 
Згідно із частиною третьою статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.
Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.
 
Крім того, касаційна скарга Ніжинської міської ради Чернігівської області не може бути прийнята судом касаційної інстанції, оскільки у порушення пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановленому порядку              і розмірі.
 
Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України 
«Про судовий збір» від 08 липня 2011 року. 
 
Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір»             (у редакції, чинній на час звернення до суду з позовом) судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року,                 в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
 
Станом на 01 січня 2021 року прожитковий мінімум для працездатних осіб був встановлений у розмірі 2 270 грн.
 
Відповідно до підпункту 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на час звернення до суду з позовом) за подання до суду позовної заяви немайнового характеру фізичною особою ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
 
Ставка судового збору, що підлягала сплаті позивачем при зверненні до суду складала 908 грн (2 270 грн * 0,4 = 908 грн).
 
Згідно з підпунктом 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України                    «Про судовий збір» за подання касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми та складає 1 816 грн (908 грн * 200% = 1 816 грн).
 
Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду               у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до                                   ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA288999980313151207000026007, код класифікації доходів бюджету: 22030102, найменування податку, збору, платежу «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».
 
Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України                     «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату. 
 
Отже, Ніжинській міській раді Чернігівської області необхідно надати до суду касаційної інстанції докази сплати судового збору за подання касаційної скарги у розмірі 1 816 грн.
 
Також подана касаційна скарга Ніжинської міської ради Чернігівської області не може бути прийнята судом касаційної інстанції, оскільки в порушення пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України, заявником у касаційній скарзі не вказано підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга                  з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).
 
Абзацом першим частини другої статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті             1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно                  у таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
 
Абзацом 4 пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України визначено, що                             у разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у пунктах 2 і 3 частини першої статті 389 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).
 
Відповідно до абзаців першого, другого пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав). У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.
Згідно з пунктом 4 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1                              частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно                     у випадку, якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
 
Частинами першою, третьою статті 411 ЦПК України визначено, що судові рішення підлягають обов`язковому скасуванню з направленням справи на новий розгляд, якщо:
1) справу розглянуто і вирішено неповноважним складом суду;
2) в ухваленні судового рішення брав участь суддя, якому було заявлено відвід, і судом касаційної інстанції визнано підстави про відвід обґрунтованими, якщо касаційну скаргу обґрунтовано такою підставою;
3) судове рішення не підписано будь-яким із суддів або підписано не тими суддями, що зазначені в судовому рішенні;
4) судове рішення ухвалено суддями, які не входили до складу колегії, що розглянула справу;
5) справу розглянуто за відсутності будь-кого з учасників справи, належним чином не повідомлених про дату, час і місце судового засідання, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою касаційну скаргу такою підставою;
6) судове рішення ухвалено судом з порушенням правил інстанційної або територіальної юрисдикції;
8) суд прийняв рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі.
Підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, на які посилається заявник у касаційній скарзі, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо:
1) суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 389 цього Кодексу; або
2) суд розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу, що підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження; або
3) суд необґрунтовано відхилив клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи; або
4) суд встановив обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів.
 
У касаційній скарзі заявник узагальнено посилається на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, проте не зазначає конкретні обов`язкові підстави касаційного оскарження, визначені частиною другою статті 389 ЦПК України, що унеможливлює вирішення питання про відкриття касаційного провадження.
 
Саме по собі посилання у касаційній скарзі на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права без зазначення на обґрунтування випадків (випадка), перелічених у пунктах 1, 2, 3, 4 частини другої статті 389 ЦПК України, не є виконанням вимог процесуального закону (пункт 5 частини другої статті 392 ЦПК України) щодо обов`язкового зазначення у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження.
 
Отже, Ніжинській міській раді Чернігівської області необхідно надіслати на адресу суду уточнену редакцію касаційної скарги, в якій повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга                  з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 ЦПК України підстави (підстав) та надіслати копії уточненої редакції касаційної скарги                     і доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи.
 
Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
 
Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення її недоліків.
 
Керуючись статтями 185, 389, 392, 393 ЦПК України, статтями 4, 6 Закону України «Про судовий збір», Верховний Суд
 
УХВАЛИВ:
 
Касаційну скаргу рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 20 грудня 2021 року та постанову Чернігівського апеляційного суду від 22 вересня 2022 року залишити без руху та надати строк для виконання вимог ухвалипротягом десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали.
 
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                         Р. А. Лідовець