ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 619/6089/21  Номер провадження 22-ц/814/4674/22	Головуючий у 1-й інстанції Шолудько А.В.  Доповідач ап. інст. Одринська Т. В.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2022 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Одринської Т.В.,
суддів Пікуля В.П., Триголова В.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення Котелевського районного суду Полтавської області від 10 серпня 2022 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, 
                                                В С Т А Н О В И В:
У грудні 2021 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.
В обґрунтування позову зазначено, що шлюб між позивачем та відповідачем зареєстровано 10 березня 2000 року Малоданилівською селищною радою Дергачівського району Харківської області, актовий запис №05. У шлюбі в сторін справи народилася донька - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає разом з позивачем та перебуває на його утриманні.
Позивачем зазначено, що спільне життя з відповідачем не склалося у зв`язку із відсутністю взаєморозуміння, різних поглядів на життя та побут. Крім того, ОСОБА_2 стало відомо про подружні зради його дружини, а тому примирення між подружжям не є можливим.
Вважає, що збереження шлюбу між сторонами справи суперечить здоровому глузду, нормам сімейного законодавства та моральним засадам суспільства, адже ніхто не можу бути примушений до шлюбу.
У зв`язку з вищевказаним, позивач прохав суд розірвати шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 10 березня 2000 року Малоданилівською селищною радою Дергачівського району Харківської області, актовий запис №05, і стягнути з відповідача судові витрати.
Рішенням Котелевського районного суду Полтавської області від 10 серпня 2022 року позов ОСОБА_2 задоволено повністю.
Шлюб, зареєстрований 10 березня 2000 року у Малоданилівській селищній раді Дергачівського району Харківської області, актовий запис №05, між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано.
Прізвище відповідача ОСОБА_1 , під час внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб, не змінено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 908,00 грн.
Не погодившись з рішенням Котелевського районного суду Полтавської області від 10 серпня 2022 року, його в апеляційному порядку оскаржила ОСОБА_1 , яка в поданій нею апеляційній скарзі прохала суд призначити подружжю строк для примирення тривалістю 3 місяці, а за результатами строку на примирення: оскаржуване судове рішення - скасувати, провадження у справі - закрити.
Особа, яка подала апеляційну скаргу зазначає, що місцевий суд розглянув справу за її відсутності, за наявності належних, достовірних та допустимих доказів поважності причин неможливості її прибуття у судове засідання.
Крім того, на думку відповідача, суд першої інстанції неправомірно відмовив у задоволенні поданої нею заяві про надання строку для примирення подружжя, адже суд має використовувати надану можливість для примирення сторін.
Відзив на апеляційну скаргу не надходив.
Відповідно до частини третьої статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та не заперечується учасниками справи, що 10 березня 2000 року сторони зареєстрували шлюб у Малоданилівській селищній раді Дергачівського району Харківської області, актовий запис №05, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_1 , яке видане 10 березня 2000 року. Дошлюбне прізвище відповідача - ОСОБА_1 (а.с. 9).
Сторонами визнається, що у шлюбі вони не мають неповнолітніх дітей. Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого Малоданилівською селищною радою Дергачівського району Харківської області 26 березня 2004 року, дочка сторін - ОСОБА_3 досягла повноліття ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 10).
Особа, яка подала апеляційну скаргу як на підставу скасування оскаржуваного судового рішення вказує, що місцевий суд розглянув справу за її відсутності, за наявності належних, достовірних та допустимих доказів поважності причин неможливості її прибуття у судове засідання.
З матеріалів справи вбачається, що відповідач була належним чином повідомлена судом першої інстанції про час, дату та місце судового засідання, яке відбулося 10 серпня 2022 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 88).
09 серпня 2022 року до Котелевського районного суду Полтавської області від відповідача надійшла заява про відкладення розгляду справи, що обумовлено станом здоров`я заявника, введенням комендантської години, яка перешкоджає прибуттю до суду.
Ухвалою Котелевського районного суду Полтавської області від 10 серпня 2022 року у задоволенні клопотання ОСОБА_1 , у тому числі, про відкладення розгляду справи відмовлено.
Колегія суддів зазначає, що відповідач у поданій нею апеляційній скарзі не наводить заперечень на вищевказане судове рішення.
Суд відкладає розгляд справи у випадках, встановлених частиною другою статті 223 цього Кодексу (ч.1 ст. 240 ЦПК України).
Відповідно до ч.2 ст. 223 ЦПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав:
1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання;
2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними;
3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи;
4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження;
5) якщо суд визнає потрібним, щоб сторона, яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, дала особисті пояснення. Викликати позивача або відповідача для особистих пояснень можна і тоді, коли в справі беруть участь їх представники.
З матеріалів справи вбачається, що відповідач неодноразово зверталась до місцевого суду із заявами про відкладення розгляду справи, а саме: 12 липня 2022 року (а.с. 53), 09 серпня 2022 року (а.с. 93).
Разом з тим, у постанові Верховного Суду від 01 жовтня 2020 року по справі № 361/8331/18 зазначено, що Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Верховний Суд виходить з того, що якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Отже, неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є підставою для скасування судового рішення, ухваленого за відсутності представника сторони спору.
Крім того, суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідач при розгляді справи судом першої інстанції не скористалася наданим їй процесуальним право, яке передбачено ст. 212 ЦПК України - подати заяву про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду. 
Враховуючи, що відповідач була належним чином повідомлена про час, дату та місце судового засідання, неодноразове подання заяви про відкладення розгляду справи та можливість розгляду позовної заяви за наявними у справі матеріалами, то колегія суддів вважає, що оскаржуване судове рішення з вищевказаних підстав не може бути скасованим, адже місцевим судом не допущено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, яке оскаржується.
Що ж стосується строку для надання примирення подружжя, то суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства (ст. 111 СК України).
Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 листопада 2018 року у справі № 761/33261/16-ц (провадження № 61-33349св18) зроблено висновок по застосуванню статті 111 СК України та вказано, що «примирення подружжя здійснюється судом лише за умови, що це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд не може примушувати дружину та чоловіка проживати разом, цікавитися обставинами їх приватного життя, вимагати надання доказів порушення сімейних обов`язків особистого характеру тощо. Закон не визначає, які саме заходи можуть застосовуватися судом для примирення подружжя. Надання додаткового строку для примирення є виключно правом суду, а не його обов`язком».
Аналогічний висновок зроблено у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 листопада 2018 року по справі № 206/3459/16-ц (провадження № 61-21621св17).
Отже, з вищевказаного вбачається, що надання строку для примирення не є обов`язком суду, а тому, відповідно, не надання такого строку для сторін справи не може бути підставою для скасування судового рішення.
Як вбачається з ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Як передбачено п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Згідно із ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає за необхідне відмовити у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 , а рішення суду першої інстарнції залишити без змін.
За правилами ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Оскільки апеляційний суд не задовольняє вимоги скаржника, не змінює судове рішення та не ухвалює нове, розподіл судових витрат не здійснюється при розгляді цієї апеляційної скарги.
Керуючись ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Рішення Котелевського районного суду Полтавської області від 10 серпня 2022 року- залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, які передбачені ч. 3 ст. 389 ЦПК України.
Повний текст постанови складено 29 листопада 2022 року.

Головуючий                                                                Т.В. Одринська

Судді                                                                        В.П. Пікуль 

В.М. Триголов