Справа № 155/1875/13-ц 	Головуючий у 1 інстанції: Санакоєв Д. Т. 	
Провадження № 22-ц/802/920/22  Категорія: 84 	  Доповідач: Осіпук В. В.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 жовтня 2022 року                                                                  місто Луцьк
               
Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - судді Осіпука В. В., 
суддів - Осіпука В. В., 
суддів -  Данилюк В. А., Карпук А. К., 
з участю секретаря судового засідання Савчук О. В.,
державного виконавця Мельничука В. А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Рожищенського відділу ДВС у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Мельничука Вячеслава Анатолійовича, за апеляційною скаргою представника стягувача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Горохівського районного суду Волинської області від 09 вересня 2022 року,

                                              В С Т А Н О В И В:

У вересні 2022 року ОСОБА_2 діючи в інтересах стягувача ОСОБА_1 , подав до суду зазначену скаргу.
Покликався на те, що 11 квітня 2022 року заступником начальника Рожищенського відділу ДВС у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Поліщук Н. Г. було винесено постанову, якою відкрито виконавче провадження за виконавчим листом № 155/1875/13-ц виданим 07 лютого 2022 року Горохівським районним судом Волинської області у цивільній справі про стягнення із боржника ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 2/7 частини від його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 29 серпня 2013 року та до досягнення ним повноліття.
Також вказував, що 11 травня 2022 року старшим державним виконавцем цього ж відділу ДВС Мельничуком В. А. проведено розрахунок заборгованості по аліментах № 7012. Після чого, 29 червня 2022 року до відділу ДВС надійшла заява від боржника ОСОБА_5 про здійснення перерахунку заборгованості аліментів на основі наданих ним документів про отриманий дохід.
В подальшому, 25 серпня 2022 року суб`єктом оскарження проведено новий розрахунок заборгованості по аліментах №687793312, розмір якої зменшився у порівнянні з попереднім розрахунком.
Посилаючись на вищевказані обставини, представник стягувача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 просив суд визнати неправомірними дії державного виконавця щодо проведення розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 25 серпня 2022 року №68779312 у виконавчому провадженні №68779312; зобов`язати не враховувати при розрахунку заборгованості по аліментах оплати здійсненні ОСОБА_6 від 02 серпня 2013 року квитанції №0021 500 гривень; від 08 січня 2014 року квитанція №VQ00029FL 700,48 гривень; від 10 лютого 2014 року квитанція №10022014143917 1393 гривні; від 07 квітня 2014 року квитанція №07042014141940 1393 гривні; від 24 лютого 2021 року квитанція №0643 2000 гривень; від 18 грудня .2020 року квитанція №0055 1020 гривень; від 16 серпня 2017 року квитанція №0072 1710 гривень; від 12 травня 2017 року квитанція №0024 1140 гривень; зобов`язати старшого державного виконавця Рожищенського відділу ДВС у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Мельничука В. А. здійснити перерахунок вказаної заборгованості зі сплати аліментів на підставі ч. 2 ст. 195 СК України, виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.
Ухвалою Горохівського районного суду Волинської області від 09 вересня 2022 року скаргу ОСОБА_2 , подану в інтересах стягувача ОСОБА_1 на дії/бездіяльність органу примусового виконання, із-за пропуску процесуального строку на її подання, залишено без розгляду.
Не погоджуючись із цим рішенням суду, представник стягувача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків, зроблених судом обставинам справи, порушення норм процесуального права, просив оскаржувану ухвалу суду першої інстанції скасувати та направити справу для продовження розгляду до місцевого суду.
Апеляційна скарга мотивована тим, що стягувач дізналася про порушення свого права 01 вересня 2022 року, отримавши повторний розрахунок заборгованості по аліментах від суб`єкта оскарження через засоби поштового зв`язку, а тому скарга від 07 вересня 2022 року не вважається поданою із пропущенням строку оскарження, тобто в межах десяти денного строку.
Відзив на апеляційну скаргу не подавався.
Заслухавши пояснення державного виконавця, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.
Залишаючи скаргу представника стягувача ОСОБА_1 – ОСОБА_2 без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що скарга подана до суду з пропуском процесуального строку і без подачі заяви про його поновлення.
Такий висновок суду є правильний.
Встановлено, що 11 квітня 2022 року заступником начальника Рожищенського відділу ДВС у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Поліщук Н. Г. було винесено постанову, якою відкрито виконавче провадження за виконавчим листом № 155/1875/13-ц виданим 07 лютого 2022 року Горохівським районним судом Волинської області про стягнення із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 2/7 частини від його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 29 серпня 2013 року та до досягнення ним повноліття (а.с. 5).
11 травня 2022 року старшим державним виконавцем цього ж відділу ДВС Мельничуком В. А. за вказаним виконавчим листом, проведено розрахунок заборгованості по аліментах № 7012 (а.с. 9). Після чого, за заявою боржника, державним виконавцем було повторно проведено розрахунок заборгованості по аліментах і її розмір значно зменшився (а.с. 15).
Вважаючи дії державного виконавця по проведенню розрахунку заборгованості по аліментах в сторону їх зменшення неправомірними, суб`єкт звернення просив суд зобов`язати державного виконавця провести перерахунок заборгованості, виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.
Крім того встановлено, що дія, яку оскаржує представник стягувача, була вчинена державним виконавцем 25 серпня 2022 року. Скарга на дії органу примусового виконання подана представником стягувача ОСОБА_2 08 вересня 2022 року, тобто з пропуском процесуального десятиденного строку на її подання.
Зі змісту скарги вбачається, що особа, яка її подала, не ставить питання про поновлення строку на оскарження дій державного виконавця. До скарги також не додано жодних доказів на підтвердження поважних причин пропуску строку оскарження дій державного виконавця та не подано окремо заяву про поновлення цього строку.
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України).
Відповідно до частини першої статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.
Згідно зі статтею 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду, зокрема у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.
Частиною 1 ст. 127 ЦПК України визначено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 листопада 2020 року в справі №439/1493/15-ц (провадження № 61-7804св19) зроблено висновок по застосуванню статті 449 ЦПК України та вказано, що «такі строки є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно із скаргою або викладається в скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх з`ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи. При вирішенні питання про те, які підстави можна вважати поважними для поновлення строку звернення до суду з відповідною скаргою, суд має керуватися тим, що вичерпного переліку таких підстав процесуальний закон не містить, вони у кожному конкретному випадку залежать від певних ситуацій. При цьому судом також має враховуватися прецедентна практика Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує справедливий судовий розгляд, а виконання рішення суду є завершальною частиною розгляду цивільної справи».
У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 листопада 2020 року в справі № 466/948/19 (провадження № 61-16974св19) вказано, що «строки на подання скарги є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається у скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх з`ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи. Якщо скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом, та відсутнє клопотання про його поновлення, така скарга суддею одноособово залишається без розгляду при її прийнятті та повертається заявникові. При цьому заявникові може бути роз`яснено право на повторне звернення до суду на загальних підставах. З`ясування обставин дотримання заявником процесуального строку на звернення до суду зі скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця, наявності клопотання про його поновлення зазначеного строку та поважних причин для його поновлення має першочергове значення, оскільки правовим наслідком недотримання встановленого законом строку звернення із скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця, відсутності клопотання про поновлення зазначеного строку та поважності причин для його поновлення, є залишення скарги без розгляду та повернення її заявникові».
Аналіз наведених правових норм та практики Верховного Суду дає підстави для висновку, що право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом (стаття 126 ЦПК України).
Отже, встановивши, що представником стягувача ОСОБА_1 – ОСОБА_2 не надано доказів наявності поважних причин пропуску строку на звернення до суду зі скаргою на дії державного виконавця, у самій скарзі відсутнє клопотання про поновлення строку на її подання, і не подано окремо заяву з цього приводу, суд першої інстанції, на думку колегії суддів, обґрунтовано залишив скаргу без розгляду.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Таким чином, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала  відповідає вимогам закону і підстави для її скасування не вбачає.
Доводи апеляційної скарги не впливають на законність оскаржуваної ухвали.
Керуючись статтями 126, 368, 374, 375, 381, ч. 2 ст. 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

                                            У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу представника стягувача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 залишити без задоволення.
Ухвалу Горохівського районного суду Волинської області від 09 вересня 2022 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку упродовж тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий

Судді