ф
УХВАЛА
про відмову у відкритті касаційного провадження
24 жовтня 2022 року 
м. Київ
справа № 120/8339/21-а
провадження № К/990/23646/22
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Єзерова А.А.,
суддів: Кравчука В.М., Стародуба О.П.,
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 30.11.2021 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 16.03.2022 у справі №120/8339/21-а за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_1 , ОСОБА_11 , ОСОБА_2 до Чечельницької селищної ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - ОСОБА_12 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,
у с т а н о в и в:
ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_1 , ОСОБА_11 , ОСОБА_2 звернулися до Вінницького окружного адміністративного суду з позовом до Чечельницької селищної ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - ОСОБА_12 (залучено до участі у справі ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 17.11.2021), у якому просили:
- визнати протиправним та скасувати рішення від 28.01.2021 №67 про відмову у надані дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею по 2 га кожному позивачу для ведення ОСГ із земель Бондурівської сільської ради (за межами населеного пункту);
- зобов`язати надати дозвіл на розробку проекту землеустрою.
Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 30.11.2021, яке було залишене без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 16.03.2022, у задоволенні позову відмовлено.
Не погодившись з такими судовими рішеннями, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_11 звернулися до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просять скасувати рішення суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції, натомість, ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.
Ухвалою Верховного Суду від 14.09.2022 касаційну скаргу ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_11 на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 30.11.2021 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 16.03.2022 у справі №120/8339/21-а повернуто особі, яка її подала.
Натомість, цією ж ухвалою визнано неповажними причини пропуску ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 строку на касаційне оскарження рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 30.11.2021 та постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 16.03.2022 у справі №120/8339/21-а та касаційну скаргу у частині цих позивачів залишено без руху.
05.10.2022 від представника позивачів - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 надійшла заява, у якій він зазначає підстави для поновлення строку на касаційне оскарження у цій справі.
Колегією суддів встановлено, що у поданій на виконання вимог ухвали від 14.09.2022 заяві, представник позивачів зазначає про те, що вперше касаційну скаргу було подано в межах строку на касаційне оскарження судових рішень, однак ця скарга, як і всі подальші касаційні скарги у цій справі були повернуті скаржникам, що не позбавляє їх права на повторне звернення до суду касаційної інстанції. Щодо відсутності належним чином завірених копій довіреностей, то судом не було враховано частини п`ятої статті 59 КАС України.
З цього приводу колегія суддів зазначає наступне.
Вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження віднесено до повноважень судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Для поновлення процесуальних строків заявник зобов`язаний вказати обґрунтовані та об`єктивні підстави, за яких пропущений строк підлягає поновленню. Водночас наявність таких підстав вимагає від суду аналізу дій заявника, які він, у розумні інтервали часу, мав вживати, щоб дізнатись про стан відомого йому судового провадження та перевірки доказів, які мають підтверджувати ці обставини.
В ухвалі про залишення касаційної скарги без руху колегією суддів було встановлено, що ухвалою Верховного Суду від 11.05.2022 касаційну скаргу ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_11 на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 30.11.2021 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 16.03.2022 у справі №120/8339/21-а повернуто на підставі пункту першого частини п`ятої статті 332 КАС України.
Позивачі вдруге звернулися до Верховного Суду із касаційною скаргою.
Ухвалою Верховного Суду від 01.06.2022 касаційну скаргу повернуто на підставі пункту четвертого частини п`ятої статті 332 КАС України.
Позивачі втретє звернулися до Верховного Суду із касаційною скаргою.
Ухвалою Верховного Суду від 15.07.2022 касаційну скаргу повернуто на підставі пункту першого частини п`ятої статті 332 КАС України.
Позивачі в четвертий раз звернулися до Верховного Суду із касаційною скаргою.
Ухвалою Верховного Суду від 09.08.2022 касаційну скаргу повернуто на підставі пункту першого частини п`ятої статті 332 КАС України.
Таким чином 27.08.2022 позивачі звернулися до Верховного Суду з касаційною скаргою п`ятий раз і з пропуском строку на касаційне оскарження судових рішень.
Перевіряючи наведені підстави для поновлення пропущеного процесуального строку, Верховний Суд повторно зазначає, що повернення касаційної скарги не є безумовною підставою для поновлення строку на касаційне оскарження і обставини, за яких Верховний Суд вже повертав попередні касаційні скарги, безпосередньо пов`язані саме з діями заявників щодо належного оформлення касаційної скарги протягом тривалого періоду, починаючи з травня 2022 року.
Колегія суддів підкреслює, що особливими та непереборними визнаються обставини, які не залежать від волевиявлення сторони й пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій. Такими обставинами є ті, які не залежать від волі особи та об`єктивно унеможливлюють вчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк, звернення до суду з касаційною скаргою.
Втім обставини, якими скаржники обґрунтовують поважність причин пропуску строку на касаційне оскарження, не дають підстав для того, щоб вважати їх об`єктивними та непереборними. Неодноразове невиконання вимог процесуального закону щодо належного оформлення касаційної скарги, та як наслідок, повернення її заявникам не є поважною причиною пропуску строку касаційного оскарження, оскільки не є такою, що не залежить від волі особи, яка подає касаційну скаргу, і не надає такій особі права у будь-який необмежений час після сплину строку касаційного оскарження реалізовувати право на оскарження судового рішення.
До того ж, колегія суддів відхиляє посилання скаржників на приписи частини п`ятої статті 59 КАС України, оскільки положення цієї норми передбачає наявність у суду оригіналу документа, що підтверджує повноваження представника, натомість, як було встановлено в ухвалах Верховного Суду про повернення касаційної скарги від 15.07.2022 та 09.08.2022, суду касаційної інстанції надавалися лише копії довіреностей ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 . До того ж, судом в ухвалах про повернення касаційних скарг наголошувалося про застосування в цьому випадку Правил організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.06.2015 №1000/5. Однак, в поданій 29.07.2022 касаційній скарзі цей недолік не був усунутий, що слугувало підставою для повернення касаційної скарги четвертий раз.
Інших поважних та об`єктивних причин для поновлення строку на касаційне оскарження заявником не зазначено.
Статтею 44 КАС України передбачений обов`язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, а також виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом (пункти шостий, сьомий частини п`ятої цієї статті).
За наведених обставин, Верховний Суд дійшов висновку про неповажність наведених ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 підстав для поновлення строку касаційного оскарження, а тому у задоволенні заяви про поновлення строку на касаційне оскарження необхідно відмовити.
Згідно з пунктом 4 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження, визнані судом неповажними.
З огляду на те, що причини пропуску строку на касаційне оскарження рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 30.11.2021 та постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 16.03.2022 у справі №120/8339/21-а, які були викладені в заяві ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , колегія суддів визнає неповажними, у відкритті касаційного провадження у цій справі належить відмовити.
Керуючись положеннями статей 248, 333, КАС України, Верховний Суд
у х в а л и в:
1. Визнати неповажними причини пропуску ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 строку на касаційне оскарження рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 30.11.2021 та постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 16.03.2022 у справі №120/8339/21-а.
2. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 30.11.2021 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 16.03.2022 у справі №120/8339/21-а.
3. Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами надіслати скаржнику.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.
Суддя-доповідач                                                                                          А.А. Єзеров

Суддя                                                                                                              В.М. Кравчук

Суддя                                                                                                              О.П. Стародуб