УХВАЛА

22 вересня 2022 року 
м. Київ
справа №640/1673/19
адміністративне провадження № К/990/24688/22 
Верховний Суд у складі колегії судів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Яковенка М. М.,
суддів - Блажівська Н.Є., Дашутін І. В., 
перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 19 серпня 2022 року у справі № 640/1673/19 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНСЛЕЙ" до Головного управління ДПС у м. Києві, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії,
ВСТАНОВИВ:
У січні 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Інслей» звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Державної фіскальної служби України, у подальшому заміненої правонаступником - Державною податковою службою України, Головного управління ДФС у м. Києві, у подальшому заміненого правонаступником - Головним управлінням ДПС у м. Києві, в якому, з урахуванням заяви про зміну предмета позову, просило:
- визнати протиправним та скасувати рішення комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації ГУ ДФС у м. Києві №813315/41388946 від 23.06.2018 про відмову в реєстрації податкової накладної № 1 від 20.06.2018 року (реєстраційний номер 9123741984) та № 820732/41388946 від 27.06.2018 про відмову в реєстрації податкової накладної № 2 від 22.06.2018 (реєстраційний номер 9127684931);
- зобов`язати Державну фіскальну службу України (04053, м. Київ, Львівська площа 8, код ЄДРПОУ 39292197) зареєструвати податкові накладні №1 від 20.06.2018 (реєстраційний номер 9123741984), № 2 від 22.06.2018 (реєстраційний номер 9127684931 в Єдиному державному реєстрі податкових накладних датою їх направлення до єдиного державного реєстру податкових накладних дня реєстрації.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 серпня 2021 року позов задоволено повністю.
Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, Відповідач 24 вересня 2021 року подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати його та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити повністю.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 07 жовтня 2021 року апеляційну скаргу було залишено без руху, оскільки до неї не додано документ про сплату судового збору на суму 5        763,00 грн. Крім того, цією ж ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору. Судом надано строк для усунення недоліків - п`ять днів з моменту отримання копії зазначеної ухвали, яку було отримано ГУ ДПС у м. Києві 12.10.2021.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 22 жовтня 2021 року задоволено клопотання ГУ ДПС у м. Києві та продовжено Апелянту строк для усунення недоліків на п`ять днів з моменту отримання копії даної ухвали, яку було отримано Відповідачем 26 жовтня 2021 року.
На виконання вимог ухвали суду апеляційної інстанції від 22 жовтня 2021 року ГУ ДПС у м. Києві 29 жовтня 2021 року до суду направлено клопотання про продовження строку на усунення недоліків. Указане клопотання обґрунтовано наявністю права на апеляційне оскарження судового рішення, скрутним матеріальним становищем, а також тривалістю процедури сплати судового збору.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 03 листопада 2021 року у задоволенні клопотання Головного управління ДПС у м. Києві про продовження строку для усунення недоліків - відмовлено. Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 серпня 2021 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Інслей» до Державної податкової служби України, Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправними та скасування рішень і зобов`язання вчинити дії - повернуто особі, яка її подала.
Не погоджуючись із рішенням суду, відповідач повторно подав апеляційну скаргу.
Ухвалою апеляційного суду від 20 грудня 2021 року скаргу залишено без руху через відсутність документа про сплату судового збора. Апелянту надано строк для усунення цього недоліка протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали суду.
12 січня 2021 року апелянт звернувся з клопотанням про продовження процесуального строку, яке обґрунтовує неможливістю сплатити судовий збір у надані судом строки. Водночас не зазначає, в який термін ухвалу суду може бути виконано.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 20 січня 2022 року у задоволенні клопотання Головного управління Державної податкової служби в місті Києві як відокремленого підрозділу Державної податкової служби України про продовження строку на усунення недоліків апеляційної скарги    відмовлено. Апеляційну скаргу    Головного управління Державної податкової служби в місті Києві як відокремленого підрозділу Державної податкової служби України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 серпня 2021 року в справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Інслей» до Державної податкової служби України, Головного управління Державної податкової служби в місті Києві про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії -    повернуто особі, яка її подала.
Не погоджуючись з таким рішенням, апелянт втретє звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить його скасувати.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 28 липня 2022 року залишено без задоволення клопотання Головного управління Державної податкової служби у м. Києві про поновлення строку на апеляційне оскарження заявлене разом із апеляційною скаргою.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 28 липня 2022 року апеляційну скаргу було залишено без руху та надано строк на усунення недоліків протягом    десяти днів з дня вручення копії ухвали з огляду на те, що апелянтом в порушення вимог    ст. 295 КАС України, було пропущено строк на апеляційне оскарження, а також, у зв`язку із несплатою судового збору.
Текст вказаної ухвали представником апелянта отримано 03 серпня 2022 року.
До Шостого апеляційного адміністративного суду 10 серпня 2022 року від апелянта надійшло клопотання про продовження строків на усунення недоліків у зв`язку з необхідністю у додатковому часі на сплату судового збору.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 19 серпня 2022 року клопотання Головного управління ДФС у м. Києві про        продовження строку на усунення недоліків залишено без задоволення. У відкритті апеляційного провадження за скаргою Головного управління Державної податкової служби у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 серпня 2021 року відмовлено.        
Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, апеляційний суд виходив з того, що відповідачем пропущено передбачений ст. 295 КАС України строк звернення до суду, а причини пропуску такого строку є неповажними.
Апеляційний суд зауважив, що наведені скаржником доводи щодо неможливості сплати судового збору не можуть бути підтвердженням поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції. Обставини, пов`язані з неналежним фінансуванням державного органу, не звільняють суб`єкта владних повноважень від обов`язку своєчасної сплати судового збору. 
Не погодившись з ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 19 серпня 2022 року, відповідач звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою.
Згідно п. 5 ч. 1 ст. 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.
Відповідно до ч. 2 ст. 333 КАС України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
Колегія суддів Верховного Суду погоджується з вищенаведеним висновком апеляційного суду, враховуючи наступне.
Статтею 295 КАС України визначено строк на апеляційне оскарження судового рішення, а п. 1 ч. 5 ст. 296 цього Кодексу закріплено вимоги щодо форми та змісту апеляційної скарги, в тому числі щодо надання документа про сплату судового збору.
За правилами ч. 3 ст. 298 КАС України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених ст. 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.
Суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними (п. 4 ч. 1 ст. 299 КАС України).
Крім того, згідно ч. 2 ст. 299 КАС України незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга прокурора, суб`єкта владних повноважень подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків подання апеляційної скарги суб`єктом владних повноважень у справі, про розгляд якої він не був повідомлений або до участі в якій не був залучений, якщо суд ухвалив рішення про його права та (або) обов`язки.
Статтею 44 КАС України передбачено обов`язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема, виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, а також виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом (п. 6, 7 ч. 5 цієї статті).
Отже, наведеними нормами чітко окреслено характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасників справи діяти сумлінно, проявляти добросовісне ставлення до наявних у них прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом, зокрема, щодо дотримання строку апеляційного оскарження.
Для цього учасник справи як особа, зацікавлена у поданні апеляційної скарги, повинна вчиняти усі можливі та залежні від нього дії, використовувати у повному обсязі наявні засоби та можливості, передбачені чинним законодавством.
Окрім цього, п. 2 ч. 3 ст. 2 КАС України рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом віднесено до основних засад (принципів) адміністративного судочинства, зміст якого розкриває ст. 8 цього Кодексу, й визначає, що усі учасники судового процесу є рівними перед законом і судом.
Такі положення наведених правових норм процесуального права знайшли своє відображення і у ст. 44 КАС України, частина перша якої вказує, що учасники справи мають рівні процесуальні права та обов`язки.
Отже, органи державної влади, маючи однаковий обсяг процесуальних прав та обов`язків поряд з іншими учасниками справи, мають діяти вчасно та в належний спосіб, дотримуватися своїх власних внутрішніх правил та процедур, встановлених в тому числі нормами процесуального закону, не можуть і не повинні отримувати вигоду від їх порушення, уникати або шляхом допущення зайвих затримок та невиправданих зволікань відтерміновувати виконання своїх процесуальних обов`язків.
Законодавче обмеження строку оскарження судового рішення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Установлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України     певних процесуальних дій.
Згідно ч. 1 ст. 45 КАС України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.
Обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain» Європейський суд з прав людини зазначив, по заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення у строк встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку оскарження з поважних причин.
З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про визнання зазначених відповідачем підстав для поновлення пропущеного строку на апеляційного оскарження неповажними.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини умови прийнятності касаційної скарги можуть бути більш суворими ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у цьому суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах «Леваж Престасьон Сервіс проти Франції» («Levages Prestations Services v. France») від 23 жовтня 1996 року, заява № 21920/93; «Гомес де ла Торре проти Іспанії» («Brualla Gomes de la Torre v. Spain») від 19 грудня 1997 року, заява №         26737/95).
Ураховуючи те, що зміст оскаржуваного судового рішення та обставини, на які посилається скаржник в обґрунтування касаційної скарги, свідчать про правильне застосування судом норм процесуального права та не викликає сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для визнання касаційної скарги необґрунтованою та відмови у відкритті касаційного провадження.

На підставі вищенаведеного та керуючись статтями 133, 169, 295, 299, 333, 359 КАС України, Суд
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління ДПС у м. Києві на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 19 серпня 2022 року у справі   № 640/1673/19.
Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами направити особі, яка подала касаційну скаргу.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                          М. М. Яковенко

Судді                                                                                                              Н. Є. Блажівська

                                                                                                              І. В. Дашутін