ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 вересня 2022 року 
м. Київ
справа №552/5634/17
адміністративне провадження № К/9901/4265/17  
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючий - Стародуб О.П.,
судді - Кравчук В.М., Берназюк Я.О.
розглянув в порядку письмового провадження касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на постанову Київського районного суду м. Полтави від 29.09.2017 (суддя - Турченко Т.В.) та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 22.11.2017 (судді - Лях О.П., Яковенко М.М., Старосуд М.І.)
у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ
У вересні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив:
- визнати бездіяльність відповідача щодо не проведення перерахунку та виплати позивачу пенсії в розмірі 100% від щомісячного грошового забезпечення (категорія 1) відповідно до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» протиправною;
- зобов`язати відповідача з 01.02.2017 перерахувати розмір раніше призначеної пенсії та виплачувати позивачу пенсію в розмірі 100% від щомісячного грошового забезпечення (категорія 1) відповідно до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» №2262-ХІІ від 09.04.1992, не змінюючи базовий місяць індексації та до змін в законодавстві та провести відповідні виплати з врахуванням раніше виплачених сум з 01.02.2017;
- зобов`язати відповідача подати протягом п`ятнадцяти днів, з дня набрання постановою законної сили, звіт про виконання судового рішення;
- звільнити від сплати судового збору на підставі частини 1 пункту 9 статті 5 Закону України «Про судовий збір».
ОБСТАВИНИ СПРАВИ
Судами попередніх інстанцій встановлено, що позивач з 01.08.1974 отримує пенсію за вислугу років, призначену Полтавським обласним військкоматом відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» в розмірі 90 відсотків грошового забезпечення.
Відповідно до копії довідки Полтавської МСЕК №1 від 20.03.2008 серія МСЕ 7-66 ТЕ №0257847 (а.с.11) з 20.03.2008 позивачу встановлено 2 групу інвалідності, що пов`язана з виконанням військової служби. Позивач має статус учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, що підтверджується посвідченням особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії від 10.09.2008 серії НОМЕР_1 (а.с.7). 
В судових засіданнях також встановлено і не заперечувалось сторонами, що інвалідність позивача пов?язана з випробуванням ядерної зброї під час проходження військової служби. Загальна вислуга років позивача складає 41 рік.
31.07.2017 позивач звернувся із заявою про перерахунок пенсії (а.с.9) до відповідача, відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», в розмірі 100 відсотків грошового забезпечення, як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії.
Листом за № 4425/03-24/1 від 28.08.2017 (а.с.10) відповідач відмовив позивачу в перерахунку пенсії у зв?язку з відсутністю передбачених статтею 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 № 45 підстав для перерахунку.
Не погоджуючись з рішенням відповідача позивач звернулася до суду.
В обґрунтування позовних вимог покликався на те, що він як учасник випробувань ядерної зброї під час проходження військової служби і інвалід 2 групи прирівняний до учасників ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, тому має право на перерахунок пенсії в розмірі 100% грошового забезпечення.
ЗМІСТ РІШЕНЬ СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
Постановою Київського районного суду м. Полтави від 29.09.2017, яка залишена без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 22.11.2017, позовні вимоги задоволено частково.
Визнано бездіяльність відповідача щодо не проведення перерахунку та виплати позивачу пенсії в розмірі 100% від щомісячного грошового забезпечення (категорія 1) відповідно до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» протиправною.
Зобов`язано відповідача з 01.02.2017 перерахувати розмір раніше призначеної пенсії та виплачувати позивачу пенсію в розмірі 100% від щомісячного грошового забезпечення (категорія 1) відповідно до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», не змінюючи базовий місяць індексації та до змін в законодавстві, та провести відповідні виплати з врахуванням раніше виплачених сум з 01.02.2017.
У встановленні судового контролю судами першої та апеляційної інстанції відмовлено.
Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив з того, що позивач має статус учасника випробування ядерної зброї, який прирівняний до учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії та має інвалідність 2 групи, яка пов`язана з виконанням обов`язків військової служби з випробування ядерної зброї. Загальна вислуга років позивача складає 41 рік, тому позивач має право на перерахунок пенсії у розмірі 100 відсотків грошового забезпечення.
Суд апеляційної інстанції погодився з висновками суду першої інстанції та виходив з того, що законодавець не пов`язує проведення перерахунку раніше призначених пенсій лише з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. Підставою для проведення перерахунку пенсії може бути будь-яка інша умова, що впливає на порядок визначення розміру призначеної пенсії.
ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ ТА ЗАПЕРЕЧЕНЬ 
В обґрунтування касаційної скарги відповідач посилається на те, що судами першої та апеляційної інстанцій неповно встановлено обставини справи, що призвело до ухвалення помилкових судових рішень.
Зокрема, покликається на те, що для встановлення пенсії в максимальному розмірі - 100 відсотків грошового забезпечення, повинні виконуватись наступні умови: особа повинна була брати участь у ліквідації наслідків аварії саме на Чорнобильській АЕС; особа повинна бути в установленому порядку віднесена до потерпілих внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 чи 2 категорії. Позивач не брав безпосередньої участі у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, тому підстави для встановлення позивачу пенсії на рівні 100 відсотків грошового забезпечення відсутні.
Також у касаційній скарзі відповідач покликається на те, що позивач подавав заяву про призначення пенсії та щомісячно отримував пенсію, отже знав про її розмір, тому очевидним є пропуск строку звернення до суду.
Відзив на касаційну скаргу до суду не надходив.
ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Частиною першою статті 1 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі - Закон № 796-XII) передбачено, що вказаний закон спрямований на захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та розв`язання пов`язаних з нею проблем медичного та соціального характеру, що виникли внаслідок радіоактивного забруднення території.
Відповідно до статті 9 Закону № 796-XII особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, є, зокрема: учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації аварії та її наслідків; громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації інших ядерних аварій та їх наслідків, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та здійсненні на них регламентних робіт.
Відповідно до статті 10 цього Закону, учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців*, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві. Перелік цих пунктів визначається Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 14 цього Закону до першої категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї належать інваліди з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілих від Чорнобильської катастрофи (статті 10, 11, частина третя статті 12), щодо яких встановлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, хворі внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу.
За правилами частини 3 цієї статті громадяни, які брали участь у ліквідації інших ядерних аварій та випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та здійсненні на них регламентних робіт, належать до категорії 1, або 2, або 3. Порядок визначення цих категорій встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів від 02.12.1992 №674 затверджено Порядок віднесення громадян із числа тих, які брали участь у ліквідації інших ядерних аварій, ядерних випробуваннях, до відповідних категорій осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (далі - Порядок № 674).
Відповідно до пункту 2 Порядку № 674 громадяни із числа тих, які брали участь у ліквідації ядерних аварій, ядерних випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, відносяться: до 1 категорії - інваліди з числа учасників ліквідації ядерних аварій, ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, щодо яких встановлено причинний зв`язок інвалідності з відповідною аварією.
Відповідно до пункту 4 цього Порядку особам, зазначеним у пункті 2 цього Порядку, видаються посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС відповідної категорії.
Відповідно до частини 2 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) (далі - Закон №2262-ХІІ) максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43), а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.
За змістом частини 2 статті 13 Закону №2262-ХІІ обов`язковими умовами виплати пенсії в розмірі 100 процентів відповідних сум грошового забезпечення є:
-          участь під час проходження служби у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС;
-          віднесення особи в установленому законом порядку до категорії 1.
Оскільки такі умови є обов`язковими, то відсутність однієї з них позбавляє особу право на виплату пенсії в розмірі 100 процентів відповідних сум грошового забезпечення.
Під час розгляду цієї справи судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що позивач участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС не брав.
Таким чином, позивач не відповідає визначеним частиною 2 статті 13 Закону №2262-ХІІ обов`язковим умовам, відтак право на виплату пенсії в розмірі 100 процентів відповідних сум грошового забезпечення не має.
Крім того, відповідно до статті 9 Закон №796-ХІІ учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і учасники ліквідації інших ядерних аварій та їх наслідків (в т.ч. учасники військових навчань із застосуванням ядерної зброї) є самостійними категоріями постраждалих осіб.
Віднесення Законом №796-ХІІ та Порядком №674 учасників ліквідації інших ядерних аварій та їх наслідків (в т.ч. учасників військових навчань із застосуванням ядерної зброї) до першої категорії постраждалих не свідчить про те, що такі особи брали участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.
Наявність у позивача посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС також не свідчить про те, що позивач брав участь в такій ліквідації і не створює підстав для виплати йому відповідно до частини 2 статті 13 Закону №2262-ХІІ пенсії в розмірі 100 процентів відповідних сум грошового забезпечення.
Видача учасникам ліквідації інших ядерних аварій та їх наслідків (в т.ч. учасникам військових навчань із застосуванням ядерної зброї) посвідчень «учасників ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС» була зумовлена чинним на той час правовим регулюванням (пункт 4 Порядком №674), яке в подальшому зазнало змін, і з 2018 року таким особам видається посвідчення учасника ліквідації ядерних аварій відповідної категорії.
Таким чином, рішення судів першої та апеляційної інстанції, якими задоволено позовні вимоги, ухвалені з неправильним застосуванням норм матеріального права.
Відповідно до частини 1 статті 351 КАС України суд скасовує судове рішення повністю або частково і ухвалює нове рішення у відповідній частині або змінює його, якщо таке судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права або порушенням норм процесуального права.
Враховуючи викладене, рішення судів першої та апеляційної інстанцій підлягають скасуванню з постановленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.
Керуючись статтями 341, 345, 351, 355, 356, 359 КАС України,
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області задовольнити.
Постанову Київського районного суду м. Полтави від 29.09.2017 та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 22.11.2017 у цій справі скасувати.
У задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Судді:
О.П. Стародуб
В.М. Кравчук
Я.О. Берназюк