ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6000/22 Справа № 194/756/21 	  	Суддя у 1-й інстанції - Корягін В. О. Суддя у 2-й інстанції - Пищида  М. М.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2022 року                                                                м. Дніпро 

       Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого – Пищиди М.М.
 
суддів – Ткаченко І.Ю., Деркач Н.М.

 
розглянувши у спрощеному позовному провадженні в місті Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на рішення Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 15 листопада 2021 року у справі за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, -
В С Т А Н О В И Л А:
       У травні 2021 році позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів.
       В обґрунтування позовних вимог зазначив, що від шлюбу з ОСОБА_1 вони мають спільну дитину - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 10.05.2011 року з нього на користь ОСОБА_1 стягнуті аліменти на утримання сина, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідної вікової категорії щомісяця, починаючи з дня подачі позову до суду - 01.02.2011 року і до досягнення дитиною повноліття.
       Також, від шлюбу позивача з ОСОБА_2 вони мають спільну дитину - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Рішенням Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 11.04.2017 року з нього на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання дитини - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 13.03.2017 року і до повноліття дитини.
       Позивач зазначає, що на даний час з нього здійснюється примусове стягнення аліментів на користь відповідачів в загальному розмірі 1/2 частини (50%) його доходу. На час стягнення аліментів він працював на посаді гірника підземного у структурному підрозділі шахта «Західно-Донбаська» ВАТ «Павлоградвугілля», отримував постійний високий дохід, який дозволяв і сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі, і забезпечувати власні потреби в повному обсязі. У зв`язку із цим при розгляді справ про стягнення з нього аліментів на користь відповідачів на утримання дітей він і не заперечував проти стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) на кожну дитину, про що і зазначено у судових рішеннях. Однак, 15.01.2021 року його було звільнено з займаної посади за станом здоров`я у зв`язку з виявленою невідповідністю виконуваній роботі, п. 2 ст. 40 КЗпП України.
       Крім того, позивач вказує, що на даний час він вже не має можливості працювати на цій же посаді, перебуває на обліку в Тернівській міській філії Дніпропетровського обласного Державного центру зайнятості і отримує соціальну допомогу по безробіттю. Його доходи значно зменшились і не дозволяють сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі та забезпечувати власні потреби в повному обсязі.
       Враховуючи зазначене, позивач просив суд зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на підставі рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 10.05.2011 року на користь ОСОБА_1 , на утримання сина – ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідної вікової категорії щомісяця, починаючи з дня подачі позову до суду – 01 лютого 2011 року і до досягнення дитиною повноліття. 
       Стягувати з нього на користь відповідача ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина – ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/6 частки всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до повноліття дитини. 
       Відкликати з виконання виконавчий лист, виданий Лозівським міськрайонним судом Харківської області, про стягнення з нього на користь ОСОБА_1 , на утримання сина – ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідної вікової категорії щомісяця, починаючи з дня подачі позову до суду – 01.02.2011 року і до досягнення дитиною повноліття. 
       Зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на підставі рішення Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 11.04.2017 року на користь ОСОБА_2 , на утримання сина – ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідної вікової категорії щомісяця, починаючи з 13.03.2017 року і до повноліття дитини. 
       Стягувати з нього на користь відповідача ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/6 частки всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до повноліття дитини. 
       Відкликати з виконання виконавчий лист, виданий Тернівським міським судом Дніпропетровської області, про стягнення з нього на користь ОСОБА_2 , на утримання сина – ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідної вікової категорії щомісяця, починаючи з дня подачі позову до суду – 01.02.2011 року і до досягнення дитиною повноліття.
       Рішенням Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 15 листопада 2021 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів - задоволено.
       Зменшено розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_3 на підставі рішення Лозівського міскрайонного суду Дніпропетровської області від 10 травня 2011 року по справі № 2025/2-386/11 на користь ОСОБА_1 на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) до 1/6 частини всіх видів його доходів щомісячно, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили та до досягнення дитиною повноліття.
       Зменшено розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_3 на підставі рішення Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 11 квітня 2017 року по справі № 194/222/17 на користь ОСОБА_7 на утримання дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) до 1/6 частини всіх видів його доходів щомісячно, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили та до досягнення дитиною повноліття.
       Відкликано з виконання виконавчий лист виданий на підставі рішення Лозівського міскрайонного суду Дніпропетровської області від 10 травня 2011 року по справі № 2025/2-386/11 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/4 частки всіх видів його доходів.
       Відкликано з виконання виконавчий лист виданий на підставі рішення Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 11 квітня 2017 року по справі № 194/222/17 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_7 аліментів на утримання дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 1/4 частки всіх видів його доходів.
       Додатковим рішенням Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 13 січня 2022 рокувирішено питання щодо судових витрат.
       Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися з апеляційною скаргою, в якій просять рішення суду скасувати, у задоволенні вимог відмовити.
       В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що судом першої інстанції було неповно та неправильно встановлено деякі обставини, що мають значення для справи, внаслідок неправильного дослідження і оцінки наданих суду доказів.
       Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
       Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
       Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за потрібне апеляційну скаргу залишити без задоволення, виходячи з наступного.
       Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_1 є батьками неповнолітньої дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим 23.02.2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Тернівського міського управління юстиції Дніпропетровської області.
       Відповідно до довідки виконавчого комітету Тернівської міської ради Дніпропетровської області № 338 від 03.02.2021 року, відповідач ОСОБА_1 з 2019 року мешкає разом з дитиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .
       10.05.2011 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області на підставі рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 10.05.2011 року у справі № 2025/2-386/11, видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 , щомісячно, аліментів на утримання сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідної вікової категорії, починаючи з дня подачі позову до суду - 01.02.2011 року і до досягнення дитиною віку повноліття.
       Решта та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі з 20.09.2014 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданого 20.09.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Павлоградському району реєстраційної служби Павлоградського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 220. Після реєстрації шлюбу прізвище відповідача - ОСОБА_8 (а.с. 18).
       Згідно з рішення Ірпінського міського суду Київської області від 11.09.2018 року, яке набрало законної сили 12.10.2018 року, шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_9 , розірваний. Після розірвання шлюбу прізвище відповідача - ОСОБА_10 .
       Від цього шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим 27.02.2017 року Тернівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (а.с. 19).
       З довідки, виданої ВСП «Шахтоуправління Павлоградське» ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» від 18.05.2021 року № 322 встановлено, що утримання аліментів з заробітної плати ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на утримання дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини його доходів не проводилось, виконавчий лист на підприємство не надходив.
       На підставі виконавчого листа № 19/222/17, виданого 04.05.2017 року Тернівським міським судом Дніпропетровської області про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_9 аліментів на утримання дитини - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 13.03.2017 року і до повноліття, відкрито виконавче провадження № ВП 53913364, та згідно з листом Тернівського відділу державної виконавчої служби у Павлоградському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) з 27.08.2021 року на рахунок стягувача було зараховано суму в розмірі 2934,49 грн., що надійшла з Пенсійного фонду України, оскільки боржник перебуває на обліку в ПФУ.
       Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем доведено факт зміни його стану здоров`я та матеріального становища.
       Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.
       Відповідно до статті 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
       Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
       Згідно із частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
       Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
       Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
       Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
       Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, які повинні забезпечити належне утримання дитини до її повноліття незалежно від розміру їх доходів.
       Законом України від 17 травня 2017 року № 2037-VIII, який набрав чинності 08 липня 2017 року, визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
       Частиною 1 статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
       Таким чином, зміна раніше встановленого розміру аліментів можлива за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із сторін та в інших випадках, передбачених СК України.
       Встановлено, що позивач 15.01.2021 року звільнений з ВСП «Шахтоуправління Тернівське» ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» за станом здоров`я, у зв`язку з виявленою невідповідністю виконуваній роботі, п. 2 ст. 40 КЗпП України, та з 16.02.2021 року перебуває на обліку в Тернівській міській філії Дніпропетровського обласного Державного центру зайнятості.
       Згідно із свідоцтвом про хворобу № 792/Зв від 28.10.2020 року виданим ЦГ МВС України, ОСОБА_3 під час проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_3 Національної Гвардії України проходив обстеження та лікування у ЦГ МВС України після перенесеної мінно-вибухової травми (05.03.2020 р.), травма та захворювання пов`язані із проходженням військової служби та захистом Батьківщини.
       Після звільнення позивача з займаної посади, останньому 19.01.2021 року за висновком МСЕК встановлено 50% втрати професійної працездатності внаслідок травми, пов`язаної із захистом Батьківщини, та встановлено третю групу інвалідності з 05.01.2021 року, а також визначено потребу у лікуванні.
       Таким чином, колегія суддів вважає, що висновок суду про зменшення визначеного судом розміру аліментів у спірних правовідносинах відповідає обставинам справи та положенням сімейного законодавства, що регулює ці відносини.
       Відповідно до ст. 375 ЦКП України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
       Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків суду та не дають підстав вважати, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення в оскаржуваній частині має бути залишено без змін.
       На підставі викладеного, керуючись ст. 367, 368, 374, 375, 381- 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

       Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 ,  ОСОБА_2 — залишити без задоволення.
       Рішення Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 15 листопада 2021 року— залишити без змін.
       Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку відповідно до чинного законодавства.

       Судді: