П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №  560/8460/22 
Головуючий суддя 1-ої інстанції -  Шевчук О.П. 
Суддя-доповідач -  Капустинський М.М.   
20 грудня 2022 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Капустинського М.М. 
суддів:  Сапальової Т.В.  Ватаманюка Р.В. , 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 08 вересня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправним, скасування рішення та зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
в серпні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області №213050028967 від 23.06.2022 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком. 3обов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком з 21.03.2022 року, зарахувавши до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи з 04.09.1987 року по 10.06.1991 року.
Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 08 вересня 2022 року позов задоволено.
Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області №213050028967 від 23.06.2022 року, про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи з 04.09.1987 року по 10.06.1991 року згідно записів трудової книжки НОМЕР_1 від 05.10.1979 року.
3обов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком з 21.03.2022.
Стягнуто на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн. 40 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області.
Не погоджуючись із прийнятим рішенням, відповідач (Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області) подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вищевказане рішення та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору. 
Зазначає, що до страхового стажу позивача згідно трудової книжки не враховано період роботи з 04.09.1987 року по 10.06.1991 року, оскільки запис не завірений підписом відповідальної особи в порушення вимог п.4.1 Інструкції №162. Будь-яких інших документів щодо підтвердження періодів роботи, передбачених п.3 Порядку №637, позивачем не надано.
Заслухавши, суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги наявними в матеріалах справи письмовими доказами, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, з наступних підстав.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, згідно трудової книжки серії НОМЕР_1 від 05.10.1979, позивач з 04.09.1987 року по 10.06.1991 року працював у Херсонському обласному центрі "Авто ВАЗ техобслуговування".
Стаж роботи на цій посаді не переривався, що підтверджується трудовою книжкою НОМЕР_1 від 05.10.1979.
Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області за результатами розгляду заяви позивача прийнято рішення №213050028967 від 23.06.2022 року, про відмову в призначенні пенсії за віком, у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу 29 років.
Не погоджуючись з таким рішенням позивач звернулась до суду з цим позовом.
За результатом розгляду справи, суд першої інстанції, керуючись нормами чинного законодавства дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
Згідно із частиною першою статті 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-ІV (далі - Закон №1058-ІV) страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом (абз.1 ч.2 ст.24 Закону №1058-ІV).
Абзацом другим частини четвертої статті 26 Закону №1058-ІV передбачено, що наявність страхового стажу, передбаченого частинами першою-третьою цієї статті, який дає право на призначення пенсії за віком, визначається на дату досягнення особою відповідного віку і не залежить від наявності страхового стажу на дату звернення за призначенням пенсії.
Згідно із статтею 62 Закону №1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок №637).
Відповідно до пункту 1 Порядку №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Трудова книжка позивача свідчить про те, що він з 04.09.1987 року по 10.06.1991 року працював на у Херсонському обласному центрі "Авто ВАЗ техобслуговування".
Щодо аргументів пенсійного органу про те, що записи у трудовій книжці про роботу не завірені підписом відповідальної особи, то суд зауважує, що працівник не відповідає за правильність записів у трудовій книжці та не повинен контролювати роботодавця щодо її заповнення. На особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у трудовій книжці.
В свою чергу, неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком.
Правова позиція щодо того, що недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для зазначеної у такій трудовій книжці особи, викладена в постанові Верховного Суду від 06.02.2018 по справі №677/277/17.
Виходячи з вищенаведеного, твердження відповідача про відсутність підстав для зарахування періоду роботи позивача до страхового стажу у зв`язку з відсутністю в трудовій книжці підпису відповідальної особи, є безпідставними.
З огляду на вищезазначене колегія суддів погоджується з доводами суду першої інстанції, що наявні правові підстави для зарахування до страхового стажу позивача спірного періоду роботи з 04.09.1987 року по 10.06.1991 року згідно записів трудової книжки НОМЕР_1 від 05.10.1979 року у Херсонському обласному центрі "Авто ВАЗ техобслуговування", тому слід визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області №213050028967 від 23.06.2022 року, про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком з 21.03.2022 (дата з якої позивач набув право на призначення пенсії).
Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Зазначеним вимогам закону судове рішення відповідає.
Переглянувши судове рішення в межах апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення, суд першої інстанції не допустив неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, які були б підставою для скасування судового рішення, а тому апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. 

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 08 вересня 2022 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає. 

          
Головуючий	 	 	Капустинський М.М.	
 	 	 	 	
Судді	 	    	Сапальова Т.В.    Ватаманюк Р.В.