УХВАЛА

12 грудня 2022 року
Київ
справа № 160/3283/21
адміністративне провадження № К/990/33195/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Гімона М.М.,
суддів: Шишова О.О.,  Яковенка М.М., 
перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, утвореного як відокремлений підрозділ Державної податкової служби України, на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.08.2021 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 02.02.2022 у справі №160/3283/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Провіант Дніпро" до Головного управління ДПС України у Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення,
ВСТАНОВИВ:
28.11.2022 до суду вчетверте надійшла касаційна скарга Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, утвореного як відокремлений підрозділ Державної податкової служби України, (далі - скаржник, ГУ ДПС), направлена поштою 21.11.2022.
При вирішенні питання щодо можливості відкриття касаційного провадження за зазначеною касаційною скаргою суд виходить з такого.
1. Відповідно до частини першої статті 329 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Відповідно до частини другої вказаної статті учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною п`ятою статті 333 цього Кодексу.
З поданих матеріалів касаційної скарги вбачається, що оскаржуване рішення апеляційного суду ухвалене 02.02.2022. При цьому згідно з відомостями Єдиного державного реєстру судових рішень постанова Третього апеляційного адміністративного суду надіслана для реєстрації 16.09.2022, зареєстрована 17.09.2022, а оприлюднена 20.09.2022.
При вирішенні питання дотримання ГУ ДПС строку звернення до суду з касаційною скаргою, колегія суддів виходить з того, що у порушення вимог пункту 7 частини другої статті 330 КАС України скаржник у касаційній скарзі не зазначив дату отримання ним копії судового рішення апеляційної інстанції, що оскаржується, та не надав доказів на підтвердження цих обставин.
Водночас, ГУ ДПС заявило клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, яке вмотивоване тим, що КАС України не встановлює строк для повторного подання касаційної скарги. Просить врахувати, що звернення із касаційною скаргою повторно у даному випадку відбулось у розумний строк. При цьому до касаційної скарги додано документ про сплату судового збору.
Оцінивши наведені скаржником обставини та обґрунтування причин пропуску строку, колегія суддів вважає їх неповажними з огляду на таке.
Суд всатновив, що вперше касаційну скаргу у цій справі ГУ ДПС подало 04.08.2022, проте,  Верховний Суд повернув її ухвалою від 09.08.2022 на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України. Суд вказав, що, посилаючись на неврахування при вирішенні спору висновків, викладених Верховним Судом у справах №826/8114/15, №810/5871/15, №1640/3323/18, скаржник не обґрунтував подібності правовідносин у цій справі та приведеній у касаційній скарзі. Крім того, скаржник не обґрунтував, які саме норми матеріального права неправильно застосовано судом апеляційної інстанції, в чому таке застосування суперечить правовим висновкам Верховного Суду. Верховний Суд роз`яснив скаржнику обов`язкові умови, які повинні зазначатися у касаційній скарзі при оскарженні судових рішень на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України. Електронний примірник цієї ухвали ГУ ДПС отримало через підсистему «Електронний суд» 09.08.2022 о 20:34.
Вдруге касаційну скаргу подано 25.08.2022, однак, ухвалою від 12.09.2022 Верховний Суд повернув її як таку, що не містила підстав касаційного оскарження. Суд вказав, що повторна подана касаційна є ідентичною до тієї, яку було повернуто ухвалою Верховного Суду від 09.08.2022 та яку суд касаційної інстанції визнав необґрунтованою. Копія цієї ухвали була доставлена в Електронний кабінет ГУ ДПС 12.09.2022 о 18:44.
14.10.2022 ГУ ДПС втретє звернулось до суду з касаційною скаргою, яку Верховний Суд повернув ухвалою від 26.10.2022 на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 330 КАС України. Верховний Суд, аналогічно попереднім касаційним скаргам, визнав недостатнім наведене скаржником обґрунтування для відкриття касаційного провадження на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України та повторно роз`яснив вимоги щодо обов`язкових умов, які мають бути зазначені у касаційній скарзі у випадку її подання на цій підставі. Копію зазначеної ухвали про повернення касаційної скарги були доставлено в Електронний кабінет ГУ ДПС 27.10.2022 о 16:54 год.
Вчетверте касаційну скаргу у цій справі подано 21.11.2022, тобто більше, ніж через десять місяців після складення повного тексту постанови суду апеляційної інстанції, проте вона так і не відповідає роз`ясненням, наданим Верховним Судом щодо обов`язкових умов, які повинні зазначатися у касаційній скарзі при оскарженні судових рішень на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України. 
Колегія суддів, не заперечуючи проти права на повторне звернення з касаційною скаргою після її повернення, вважає, що таке право не є абсолютним. Це обґрунтовується змістом частини восьмої статті 169 КАС України, відповідно до якої скаржник має право на повторне звернення з касаційною скаргою, якщо будуть усунуті недоліки касаційної скарги, які стали підставою для повернення вперше поданої касаційної скарги і таке звернення відбувається без зайвих зволікань. Також скаржник повинен довести, що повернення вперше поданої касаційної скарги відбулося з причин, які не залежали від особи, яка оскаржує судові рішення.
За змістом процесуального закону поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.
У клопотанні про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень ГУ ДПС не зазначає обставин, які позбавляли його можливості привести свою касаційну скаргу у відповідність із пунктом 4 частини другої статті 330 КАС України. При цьому, Верховний Суд надав скаржнику вичерпні роз`яснення щодо форми і змісту касаційної скарги, яким вона повинна відповідати в частині належного викладення підстав, в тому числі у разі її подання на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України. Клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень також не містить будь-якого обґрунтування причин тривалості реалізації права на повторне звернення (15 днів - з дня отримання копії ухвали про повернення вперше поданої касаційної скарги, більше місяця - після отримання копії ухвали від 12.09.2022 та майже місяць - з дня отримання копії ухвали про повернення втретє поданої касаційної скарги). Такі обставини свідчать про формальне повторне подання касаційної скарги без урахування і усунення причин, які стали підставами для їх повернення.
Відповідно до приписів статті 44 КАС України учасники справи, маючи намір добросовісної реалізації належного їм права на касаційне оскарження судового рішення, повинні забезпечити неухильне виконання вимог процесуального закону, зокрема, стосовно строку подання касаційної скарги, її форми та змісту.
Приведення касаційної скарги у відповідність з вимогами КАС України в частині належного викладення підстав для касаційного оскарження судових рішень, передбачених частиною четвертою статті 328 КАС України, є процесуальним обов`язком сторони, яка не погоджується з судовими рішеннями, і для його виконання процесуальний закон встановлює достатній строк - тридцять днів з дня складення повного тексту оскаржуваного судового рішення (з дня отримання копії судового рішення).
Скаржник в обґрунтування поважності причин пропуску ним строку на касаційне оскарження посилається на те, що він при повторному зверненні до суду касаційної інстанції сплатив судовий збір. Проте, підставою для повернення попередньо поданих касаційних скарг слугувала не відсутність документа про сплату судового збору, а відсутність належного обґрунтування підстав для касаційного оскарження судових рішень у цій справі.
Та обставина, що в інших справах Верховний Суд, оцінивши наведені причини пропуску строку у взаємозв`язку із наданими доказами, дійшов висновку про наявність підстав для поновлення строку на касаційне оскарження, не доводить наявність у цій справі відповідних підстав.
Сукупність цих обставин свідчить про допущення скаржником необґрунтованих зволікань щодо реалізації свого права на касаційне оскарження судових рішень з дотриманням вимог КАС України. Отже, враховуючи обставини справи, відсутні підстави вважати, що скаржником пропущено строк з поважних причин, оскільки такі не пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій.
Відповідно до частини третьої статті 332 КАС України, касаційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків на касаційне оскарження і підстави, вказані у заяві про поновлення строку, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право вказати інші підстави для поновлення строку.
З огляду на наведене, подана касаційна скарга підлягає залишенню без руху для надання скаржнику часу для надання доказів отримання копії постанови суду апеляційної інстанції та повідомити суду інші поважні причини пропуску строку на касаційне оскарження.
2. Відповідно до частини четвертої статті 330 КАС України до касаційної скарги додаються документ про сплату судового збору, а також копії касаційної скарги відповідно до кількості учасників справи.
Скаржник до касаційної скарги додав платіжне доручення від 09.08.2022 №2195 про сплату судового збору в розмірі 42040 грн, проте, наявні підстави вважати, що сплачений скаржником судовий збір  не відповідає розміру, встановленому законом.
Відповідно до підпункту 3 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України від 08.07.2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» (далі - Закон № 3674-VI) за подання до адміністративного суду касаційної скарги на рішення суду, заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду, розмір судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, але не більше 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (з 01.01.2022 - не більше 49620 грн).
Згідно з підпунктом 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону № 3674-VI (у редакції, чинній на день подання позову до суду) за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано юридичною особою ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму (2270 грн) для працездатних осіб і не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (22700 грн).
Позов у цій справі заявлено юридичною особою у 2021 році. Втім, зі змісту судових рішень у цій справі та касаційної скарги неможливо встановити ціну позову, а саме розмір від`ємного значення з податку на додану вартість, зменшеного податковим повідомленням-рішенням від 19.02.2021 №00012760704, та розмір грошового зобов`язання, донарахованого податковим повідомленням-рішенням від 19.02.2021 №0012770704. Ці обставини позбавляють суд можливості визначити ціну позову у справі та, відповідно, розрахувати розмір судового збору, який підлягає сплаті за подання касаційної скарги у цій справі.
При розрахунку судового збору за подання касаційної скарги в частині вимог майнового характеру слід виходити з такої формули: 200% * (ціна позову * 1,5 %). Отже, за подання касаційної скарги сплаті підлягає судовий збір у розмірі, обчисленому виходячи зі ставок, встановлених наведеними положеннями Закону, у зв`язку з чим скаржнику необхідно обчислити судовий збір згідно з вищенаведеним розрахунком та подати до Верховного Суду документ про оплату судового збору (у разі такої необхідності) з наданням відповідних документів для перевірки правильності його розрахунку.
Судовий збір за подання касаційної скарги до Верховного Суду сплачується шляхом внесення або перерахування коштів за реквізитами:
Отримувач коштів - ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102
Код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37993783
Банк отримувача - Казначейство України (ЕАП)
Номер рахунку отримувача (стандарт IBAN) - UA288999980313151207000026007
Код класифікації доходів бюджету - 22030102
Найменування податку, збору, платежу - Судовий збір (Верховний Суд, 055)
Призначення платежу - *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), ВЕРХОВНИЙ СУД (назва відповідного касаційного суду, де розглядається справа, або Велика Палата Верховного Суду), номер справи, у якій сплачується судовий збір.
2. Відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначається підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).
У касаційній скарзі, поданій вчетверте, аналогічно попереднім касаційним скаргам, міститься посилання на пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС України. Колегією суддів встановлено, що зміст вчетверте поданої касаційної скарги є ідентичним до тих, які суд касаційної інстанції вже визнав неналежно оформленими. Враховуючи, що Верховний Суд надавав вичерпні роз`яснення щодо обов`язкових умов, які мають зазначатися у своєму взаємозв`язку, у випадку подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України, а також зазначав про неприпустимість наведення обґрунтування безвідносно до висновків судів, колегія суддів вважає недоцільним чергове роз`яснення скаржникові, чому його доводи є недостатніми для відкриття касаційного провадження на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України.
Суд касаційної інстанції не може самостійно визначати підстави касаційного оскарження, такий обов`язок покладено на особу, яка оскаржує судові рішення, оскільки в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження (частина третя статті 334 КАС України), а в подальшому саме в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення (частина перша статті 341 КАС України).
Отже, відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження або їх некоректне (помилкове) визначення, або визначення безвідносно до предмета спору у конкретній справі, у якій подається касаційна скарга, може унеможливити в подальшому її розгляд.
У зв`язку з наведеним, скаржнику необхідно подати уточнену касаційну скаргу, зміст якої щодо підстав для касаційного оскарження судових рішень має бути викладено з урахуванням роз`яснень, наданих судом.
Відповідно до частин другої і шостої статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.
З огляду на викладене, касаційна скарга залишається без руху з наданням скаржнику строку для усунення виявлених недоліків. На підставі вищенаведеного та керуючись положеннями статей 329-330, 332 КАС України,
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, утвореного як відокремлений підрозділ Державної податкової служби України, на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.08.2021 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 02.02.2022 у справі №160/3283/21 - залишити без руху.
Надати скаржнику десятиденний строк з дня отримання копії зазначеної ухвали суду для усунення недоліків касаційної скарги, а саме:
- зазначити дату отримання копії постанови суду апеляційної інстанції з наданням відповідних доказів на її підтвердження, зокрема, копії розписки про отримання копії постанови апеляційного суду або копії конверта, в якому було направлено копію постанови апеляційного суду;
- вказати інші (поважні) причини пропуску строку на касаційне оскарження судових рішень;
- надати платіжний документ про доплату судового збору за подання касаційної скарги у розмірі, встановленому Законом № 3674-VI (за необхідності), та відповідні документи для перевірки правильності його розрахунку;
- надати уточнену касаційну скаргу, зміст якої щодо підстав для касаційного оскарження судових рішень має бути викладено з урахуванням роз`яснень, наданих судом.
Роз`яснити, що у разі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження, будуть визнані судом неповажними, суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.
Роз`яснити, що у разі невиконання вимог ухвали в іншій частині в установлений судом строк касаційна скарга разом із доданими до неї матеріалами буде повернута скаржнику.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді	М.М. Гімон О.О. Шишов   М.М. Яковенко