СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2022 року                                      м. Харків                        Справа № 917/356/22  

          Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючий суддя Геза Т.Д., суддя Терещенко О.І. , суддя  Тихий П.В.

секретар судового засідання – Євтушенко Є.В.,
за участю:
від позивача: не з`явився,
від відповідача: не з`явився,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Сервіс Ойл" (вх.№ 1204 П/1),
на рішення господарського суду Полтавської області від 08.09.2022 (суддя –Мацко О.С., ухвалено у м. Полтаві, повний текст складено 29.09.2022), 
у справі №917/356/22,
за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю “Українська сервісна бурова компанія”, м. Полтава,
до: Товариства з обмеженою відповідальністю “Сервіс Ойл”, м. Полтава,
          про стягнення 1161557,95 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальності "Українська сервісна бурова компанія" звернулося до господарського суду Полтавської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сервіс Ойл" про стягнення 1161557,95 грн., з яких: 1071127,20 грн. - основний борг за укладеним сторонами договором №26/02/21ГУМ та 90430,75 грн -  пеня.
В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на неналежне виконання відповідачем прийнятих на себе зобов`язань за договором про надання сервісних послуг з інженерного супроводу гідравлічних ударних механізмів (ясів) двосторонньої дії № 26/02/21ГУМ від 26.01.2021, укладеним між сторонами, в частині повної оплати за наданні позивачем послуги у сумі 1071127,20 грн. грн, що стало підставою для нарахування пені в сумі 90430,75 грн.

Рішенням господарського суду Полтавської області від 08.09.2022 у справі №917/356/22 позовні вимоги задоволено частково.
Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю “Сервіс Ойл” на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Українська сервісна бурова компанія” 1071127,20 грн. основного боргу, 60000,00 грн. пені, 17411,25 грн. судового збору, 9993,04 грн. витрат на професійну правничу допомогу.
В іншій частині позову відмовлено.

Суд першої інстанції, частково задовольняючи позовні вимоги, встановив, що на виконання умов договору про надання сервісних послуг з інженерного супроводу гідравлічних ударних механізмів (ясів) двосторонньої дії № 26/02/21ГУМ від 26.01.2021, позивачем надано відповідачу послуги на суму 2982410,10 грн, які були частково оплачені відповідачем на суму 1911282,90 грн. Судом встановлено, що відповідач не заперечує факт надання позивачем послуг в обсязі визначеному у актах надання послуг.
Місцевий господарський суд, перевіривши розрахунок пені, наданий позивачем, встановив, що при нарахуванні пені позивачем не враховано приписи ч.5 ст.254ЦК України. Суд першої інстанції здійснивши перерахунок пені, дійшов висновку про часткове задоволення позову в цій частині у сумі 89622,67 грн. Суд першої інстанції, виходячи з принципів справедливості, добросовісності та розумності, враховуючи обставини справи, інтереси обох сторін, дійшов висновку зменшити розмір пені до 60000,00 грн.
Суд першої інстанції, дійшов висновку про необґрунтованість тверджень відповідача, щодо неможливості виконати умови договору через настання форс – мажорних обставин, з огляду на те, що заборгованість виникла до 24.02.2022, в період, який не охоплений існуванням форс-мажору. Матеріали справи не містять доказів, що відповідач вчинив дії, спрямовані на своєчасне повідомлення контрагента про настання форс-мажорних обставин, у відповідності до п.п. 7.3, 7.6 договору.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Сервіс Ойл" звернулося до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення  господарського суду Полтавської області від 08.09.2022 у справі №917/356/22  скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

Відповідач посилаючись на п. 2.7 договору, зазначає, що відповідно до актів надання послуг, зокрема № 17 від 20.01.2022 на суму 69942,00 грн. строк оплати мав настати 01.03.2022, № 61 від 09.02.2022 на загальну суму 156607,80 грн. строк оплати мав настати 21.03.2022, № 71 від 22.02.2022 на загальну суму 140255,40 грн. строк оплати мав настати 03.04.2022.
Відповідач зазначає, що не має можливості виконати свої зобов`язання перед ТОВ “Українська сервісна бурова компанія” у зв`язку з форс-мажорними обставинами (введенням на території України воєнного стану, забороною правлінням НБУ здійснювати банкам видаткові операції за рахунками резидентів Республіки Білорусь, за рахунками юридичних осіб, кінцевими бенефіціарними власниками яких є резиденти Республіки Білорусь).
Відповідач зазначає, що не мав можливості виконати свої зобов`язання за договором № 26/02/21ГУМ, після 24.02.2022, у зв`язку з форс - мажорними обставинами, а тому відсутні підстави для нарахування пені.

Східним апеляційним господарським судом отримано від Товариства з обмеженою відповідальністю “Українська сервісна бурова компанія” відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, оскаржуване рішення без змін.
Обґрунтовуючи свій відзив, позивач підтримує свою позицію по справі і викладені у рішенні суду першої інстанції висновки. 

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 02.12.2022 задоволено заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервіс Ойл» про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, за допомогою програмного забезпечення "EаsyCon".
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 09.12.2022 задоволено заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю “Українська сервісна бурова компанія” про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, за допомогою програмного забезпечення "EаsyCon".

У судове засідання 14.12.2022 представники сторін не з`явились, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином.
Враховуючи положення ч.12 ст.270 ГПК України, відповідно до яких неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, судова колегія вважає за можливе розглянути справу за відсутністю учасників процесу.
14.12.2022 керівником апарату суду, начальником статистично-інформаційного відділу, секретарем судового засідання, складено акт                          №    12-33 / 229 про те, що судове засідання у справі №913/356/22, призначене в режимі відеоконференцзв`язку за допомогою онлайн сервісу "EasyCon", проведено без застосування технічних засобів через відсутність в кабінетах онлайн сервісу "EasyCon" представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервіс Ойл» - адвоката Остапенка О.П. та представника Товариства з обмеженою відповідальністю “Українська сервісна бурова компанія” – адвоката Карасенко О.О.
Згідно з положеннями частини 5    статті 197 ГПК України    ризики технічної неможливості участі у відеоконференції поза межами приміщення суду, переривання зв`язку тощо несе учасник справи, який подав відповідну заяву.

14.12.2022 Східним апеляційним господарським судом отримано від представника відповідача клопотання, в якому  просить  розгляд справи, який має відбутися 14.12.2022, проводити без участі представників відповідача.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення з урахуванням повноважень, визначених в ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів встановила наступне.

26.02.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю “Сервіс Ойл” (замовник) і Товариством з обмеженою відповідальністю “Українська сервісна бурова компанія” (виконавець) укладено договір №26/02/21ГУМ про надання сервісних послуг і інженерного супроводу гідравлічних ударних механізмів (ясів) (а.с. 9-16).
Згідно з п. 1.1 договору, виконавець зобов`язується надати сервісні послуги з інженерного супроводу гідравлічних механізмів (ясів) замовнику.
Відповідно до п. 1.2 договору найменування та вартість сервісних послуг з інженерного супроводу гідравлічних ударних механізмів (ясів) вказується у додатку №1 до даного договору, що є його невід`ємною частиною. Обсяг наданих послуг зазначається в актах наданих сервісних послуг з інженерного супроводу гідравлічних ударних механізмів, складених відповідно до умов договору.
Оплата наданих сервісних послуг з інженерного супроводу гідравлічних ударних механізмів здійснюється замовником протягом 40 календарних днів після підписання сторонами акту наданих сервісних послуг з інженерного супроводу гідравлічних ударних механізмів (п. 2.7 договору).
Відповідно до п. 7.1 договору сторони звільняються від відповідальності за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за цим договором, якщо це виявилося наслідком дії обставин непереборної сили  (повінь, землетрус, інші стихійні лиха, війна і військові дії, блокада, дії урядів). Строк виконання зобов`язань відкладається відповідно на час, впродовж якого будуть діяти такі обставини.
Дія непереборної сили має бути підтверджена довідкою Торгово – промислової палати України (п. 7.2 договору).
Сторона, для якої створилася неможливість виконання зобов`язань за цим договором, повинна негайно (але не пізніше 5 (п`яти) днів після настання дії обставин, вказаних в п. 6.1) сповістити іншу сторону про виникнення, характер і можливий строк дії таких обставин (п. 7.3 договору).
Неповідомлення про настання чи припинення дії обставин непереборної сили та ненадання документів, що засвідчують обставини непереборної сили, виданих Торгово – промисловою палатою України, позбавляє сторону права посилатися на обставини непереборної сили, як на підставу звільнення від відповідальності за невиконання (неналежне виконання) своїх обов`язків за договором (п. 7.6 договору).
На виконання п. 1.2 договору, уповноваженими представниками сторін складено і підписано акт надання послуг № 42 від 12.03.2021 на суму 98163,60 грн., акт надання послуг №57 від 20.04.2021 на суму 158763,00 грн., акт надання послуг № 58 від 20.04.2021 на суму 194442,00 грн., акт надання послуг № 80 від 19.05.2021 на суму 153240,30 грн., акт надання послуг № 108 від 15.06.2021 на суму 174484,20 грн., акт надання послуг № 111 від 23.06.2021 на суму 164238,00 грн., акт надання послуг № 128 від 02.07.2021 на суму 89658,00 грн., акт надання послуг № 130 від 05.07.2021 на суму 162148,50 грн., акт надання послуг № 156 від 09.08.2021 на суму 186223,80 грн., акт надання послуг № 164 від 19.08.2021 на суму 175276,80 грн., акт надання послуг № 178 від 02.09.2021 на суму 107269,20 грн., акт надання послуг № 193 від 27.09.2021 на суму 93892,50 грн., акт надання послуг № 194 від 27.09.2021 на суму 79266,00 грн., акт надання послуг № 237 від 01.11.2021 на суму 153483,00 грн., акт надання послуг № 268 від 01.12.2021 на суму 122262,00 грн., акт надання послуг № 269 від 02.12.2021 на суму 141753,00 грн., акт надання послуг № 285 від 22.12.2021 на суму 95182,80 грн., акт надання послуг № 302 від 24.12.2021 на суму 113329,80 грн., акт надання послуг № 292 від 28.12.2021 на суму 152528,40 грн., акт надання послуг № 17 від 20.01.2022 на суму 69942,00 грн., акт надання послуг № 61 від 09.02.2022 на суму 156607,80 грн., акт надання послуг № 71 від 22.02.2022 на суму 140255,40 грн. Всього надано послуг на загальну суму 2982410,10 грн.
Надані послуги були частково оплачені відповідачем на суму 1911282,90 грн., що підтверджується наявними у матеріалах справи платіжними дорученнями.
Неоплаченими залишились послуги на суму 1071127,20 грн.

Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до господарського суду Полтавської області з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за договором про надання сервісних послуг з інженерного супроводу гідравлічних ударних механізмів (ясів) двосторонньої дії                    № 26/02/21ГУМ від 26.01.2021, у загальному розмірі 1161557,95 грн., з яких: 1071127,20 грн. - основний борг та 90430,75 грн -  пеня.

Вирішуючи питання про наявність або відсутність правових підстав для задоволення вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до наступних висновків.

Згідно ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
У відповідності до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.    
Згідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Як встановлено вище, 26.02.2021 між сторонами спору укладено договір №26/02/21ГУМ про надання сервісних послуг і інженерного супроводу гідравлічних ударних механізмів (ясів) двосторонньої дії.
Виходячи із змісту укладеного договору №26/02/21ГУМ від 26.02.2021, договір за своєю правовою природою є змішаним, що містить елементи договору надання послуг та договору підряду.

Частиною 1 статті 903 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ч.1 ст.837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.
Відповідно до ч. 1 ст. 854 ЦК України, якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.
Згідно зі ст. 853 ЦК України замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої зави, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.
Відповідно до ч. 4 ст. 882 ЦК України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною. Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими.
Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що  договір є обов`язковим для виконання сторонами. У відповідності до вимог ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином та в установлений строк, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. 
Статтею 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин  повинні  виконувати  господарські  зобов`язання належним чином відповідно до закону,  інших правових актів,  договору. Не допускаються  одностороння   відмова   від   виконання зобов`язань,  крім випадків, передбачених законом. 
Частиною першою ст. 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Як вбачається з матеріалів справи і не заперечується сторонами спору, всього, на виконання умов договору, позивачем були надані послуги, а відповідачем вони були прийняті на загальну суму 2982410,10 грн, що підтверджується підписаними, уповноваженими представниками сторін, актами надання послуг.
Відповідач не заперечує факт надання позивачем послуг у обсязі, визначеному названими вище актами.

Враховуючи положення п. 2.7 договору, строк оплати наданих сервісних послуг з інженерного супроводу гідравлічних ударних механізмів є таким, що настав.

Статтею 599 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Відповідач частково сплатив позивачу за  надані послуги 1911282,90 грн., що підтверджується наявними у матеріалах справи платіжними дорученнями.
Залишок боргу за договором в сумі 1071127,20 грн. відповідач не сплатив у порушення умов договору.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Враховуючи, що наявність заборгованості з оплати вартості наданих послуг у вищевказаному розмірі підтверджується матеріалами справи та відповідачем не спростована, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, щодо задоволення вимог позивача в частині стягнення заборгованості з оплати наданих послуг в загальному розмірі 1071127,20 грн. 

Також, позивач просив стягнути з відповідача пеню у відповідності до доданого до позовної заяви розрахунку у розмірі 90430,75 грн.
Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.
Стаття 216 ГК України передбачає відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим кодексом, іншими законами і договором.
Згідно з п. 1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.
Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.
Статтею 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Разом з тим, п. 6 ст. 232 ГК України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Як вже зазначалось, відповідач прострочив виконання своїх зобов`язань щодо своєчасної та повної сплати вартості наданих послуг. 
Пунктом 5.2 договору сторони встановили, що за несплату замовником платежів в терміни, встановлені договором, виконавець має право пред`явити замовнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла у відповідний період, від суми платежу за кожен день прострочки.
Колегія суддів встановила, що суд першої інстанції, дійшов обґрунтованого  висновку, про часткове задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача пені за порушення грошових зобов`язань за договором у сумі 89622,67 грн.
Суд першої інстанції, виходячи з принципів справедливості, добросовісності та розумності, враховуючи обставини справи, інтереси обох сторін, дійшов висновку зменшити розмір пені до 60000,00 грн.

Відповідач в апеляційній скарзі зазначає, що не має можливості виконати свої зобов`язання перед ТОВ “Українська сервісна бурова компанія” у зв`язку з форс-мажорними обставинами (введенням на території України воєнного стану, забороною правлінням НБУ здійснювати банкам видаткові операції за рахунками резидентів Республіки Білорусь, за рахунками юридичних осіб, кінцевими бенефіціарними власниками яких є резиденти Республіки Білорусь).

Колегія суддів, дійшла висновку про необґрунтованість доводів відповідача, з огляду на наступне.

За актами надання послуг за 2021 рік, строк виконання зобов`язань відповідача настав до початку введенням на території України воєнного стану. Будь-які обмеження видаткових операцій, які введені Національним Банком України, не можуть бути підставою звільнення відповідача від обов`язку виконати договірне зобов`язання.

Відповідач в апеляційній скарзі посилаючись на п. 2.7 договору, зазначає, що відповідно до актів надання послуг, зокрема № 17 від 20.01.2022 на суму 69942,00 грн. строк оплати мав настати 01.03.2022, № 61 від 09.02.2022 на загальну суму 156607,80 грн. строк оплати мав настати 21.03.2022, № 71 від 22.02.2022 на загальну суму 140255,40 грн. строк оплати мав настати 03.04.2022. Відповідач посилається на те, що він позбавлений можливості здійснити розрахунок за договором, у зв`язку із настанням форс – мажорних обставин.

Колегія суддів, дослідивши доводи апелянта, встановила наступне.

Відповідно до п. 7.1 договору сторони звільняються від відповідальності за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за цим договором, якщо це виявилося наслідком дії обставин непереборної сили  (повінь, землетрус, інші стихійні лиха, війна і військові дії, блокада, дії урядів). Строк виконання зобов`язань відкладається відповідно на час, впродовж якого будуть діяти такі обставини.
Дія непереборної сили має бути підтверджена довідкою Торгово – промислової палати України (п. 7.2 договору).
Сторона, для якої створилася неможливість виконання зобов`язань за цим договором, повинна негайно (але не пізніше 5 (п`яти) днів після настання дії обставин, вказаних в п. 6.1) сповістити іншу сторону про виникнення, характер і можливий строк дії таких обставин (п. 7.3 договору).
Неповідомлення про настання чи припинення дії обставин непереборної сили та ненадання документів, що засвідчують обставини непереборної сили, виданих Торгово – промисловою палатою України, позбавляє сторону права посилатися на обставини непереборної сили, як на підставу звільнення від відповідальності за невиконання (неналежне виконання) своїх обов`язків за договором (п. 7.6 договору).

Обставина введення на території України воєнного стану, враховуючи наявність універсального офіційного листа Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 №2024/02.0-7.1 про засвідчення форс-мажорних обставин, не є автоматичною підставою для звільнення особи від відповідальності за невиконання умов договору. Необхідною умовою є наявність причинно-наслідкового зв`язку між неможливістю виконання договору та обставинами непереборної сили. Стороною договору має бути підтверджено не лише факт настання таких обставин, а саме їх здатність впливати на реальну можливість виконання зобов`язання.
Верховний Суд у постанові від 25.01.2022 № 904/3886/21 зазначив, що форс-мажорні обставини не мають преюдиціальний (заздалегідь встановлений) характер, а зацікавленій стороні необхідно довести: факт їх виникнення і те, що обставини є форс-мажорними для конкретного випадку.

Матеріали справи не містять доказів, що відповідач вчинив дії, у порядку п. 7.3 договору, спрямованні на своєчасне повідомлення контрагента про настання для відповідача форс-мажорних обставин.
Отже, у відповідності до п. 7.6 договору, неповідомлення позивача про неможливість виконати зобов`язання за договором, позбавляє відповідача права посилатися на обставини непереборної сили, як на підставу звільнення від відповідальності за невиконання (неналежне виконання) своїх обов`язків за договором.
Накладення арешту на використання майна та заборони на розпорядження майном ухвалами Октябрського районного суду від 04.04.2022, на які посилається відповідач,  не може  бути підставою звільнення відповідача від обов`язку виконати договірне зобов`язання.

Відповідач в апеляційній скарзі посилається на те, що суду апеляційної інстанції слід дослідити гривневе доручення № 37697 від 10.06.2022 на суму 3859243,20 грн. Дане доручення, на думку відповідача, підтверджує неможливість здійснення відповідачем оплати.

Відповідно до    статті 79 ГПК України    наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Дослідивши надане відповідачем гривневе доручення №37697 від 10.06.2022, судом апеляційної інстанції встановлено, що даний документ не містить підписів уповноважених осіб, печаток банківських установ та будь-яких інших реквізитів, які дали б змогу ідентифікувати його, як доказ, первинний бухгалтерський документ у розумінні Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». Фактично даний документ має вигляд лише довільно набраного тексту, тому не може бути підтвердженням неможливості здійснення відповідачем зазначеної оплати за договором по даній справі.

За ч. 1 ст. 126 ГПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Позивачем у суді першої інстанції заявлено до стягнення 10000,00 грн. витрат на правову допомогу.
Судом першої інстанції встановлено, що між позивачем та адвокатським об`єднанням “Юстік” в особі керуючого партнера Карасенко Олени Олександрівни укладено договір про надання правової допомоги № 1503/22 від 15.03.2022, відповідно до якого адвокатське об`єднання  приймає доручення клієнта (позивача) та бере на себе зобов`язання надати клієнту правову допомогу.
Додатковою угодою № 1 від 15.03.2022 до вищевказаного договору визначено доручення клієнта, а саме надання правової допомоги щодо питання стягнення заборгованості в межах господарських правовідносин клієнта з ТОВ “Сервіс Ойл”, серед іншого,  за договором № 26/02/21, що включає:  вивчення та аналіз господарських та первинних бухгалтерських документів, надання правових консультацій і роз`яснень, складання позовної заяви. Вартість таких послуг складає 10000,00 грн. без ПДВ.
Адвокатом подано звіт (опис) про обсяг наданої правової допомоги та підписаний сторонами акт приймання-передачі наданих послуг № 1 від 30.04.2022.
Позивачем до суду першої інстанції надані докази фактичного надання адвокатом правової допомоги згідно договору про надання правової допомоги та оплати їх вартості: копії договору про надання правової допомоги, додаткової угоди №1, звіту (опису) про обсяг наданої правової допомоги, акту наданих послуг, платіжне доручення №1 від 14.04.2022, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю.
Враховуючи часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції, дійшов обґрунтованого висновку про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в сумі 9993,04  грн.
Разом з цим, колегія суддів зазначає, про відсутність заперечень відповідача у апеляційній скарзі, щодо оскаржуваного рішення, в частині задоволення витрат на професійну правничу допомогу.

З огляду на  викладене вище, враховуючи, що місцевий господарський суд дав належну правову оцінку наявним у матеріалах справи доказам, а доводи апелянта не є підставою для скасування рішення суду, ухваленого з дотриманням норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а оскаржуване рішення господарського суду Полтавської області від 08.09.2022  у справі 917/356/22 підлягає залишенню без змін.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 273, 275, 276, ст.ст. 280-284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Сервіс Ойл" на рішення господарського суду Полтавської області від 08.09.2022 у справі №917/356/22- залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Полтавської області від 08.09.2022 у справі №917/356/22 – залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.
Порядок та строки оскарження постанови передбачені статтями 287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено    15.12.2022.

Головуючий суддя                                                                    Т.Д. Геза

Суддя                                                                                          О.І. Терещенко  

Суддя                                                                                          П.В. Тихий