ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2022 року 
м. Київ

справа № 640/30364/20
адміністративне провадження № К/990/14250/22 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Калашнікової О.В.,
суддів: Губської  О.А.,  Білак М.В., 
розглянувши в письмовому провадженні у касаційній інстанції адміністративну справу №640/30364/20
за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Міністерства юстиції України, третя особа - ОСОБА_3 , про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, провадження по якій відкрито
за касаційною скаргою     ОСОБА_2 на   ухвалу   Шостого апеляційного адміністративного суду від 17 лютого 2022 року (прийняту у складі колегії суддів: судді доповідача - Федотова І.В., суддів Сорочка Є.О., Єгорової Н.М.)
У С Т А Н О В И В :
І. СУТЬ СПОРУ
1. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Міністерства юстиції України, за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_3 в якому просили:
- визнати протиправною бездіяльність Міністерства юстиції України щодо обов`язку на підставі скарги громадян ОСОБА_1 , ОСОБА_3 і ОСОБА_2 від 30 квітня 2020 року видати Наказ про проведення позапланової цільової перевірки діяльності органу державної виконавчої служби й здійснити позапланову цільову перевірку органу державної виконавчої служби щодо додержання ним Конституції України, вимог законів України при примусовому виконанні в рамках виконавчого провадження №№45957225, 45976293, 45976295, 45976297 постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 27 червня 2012 року по справі №2610/3926/2012, в рамках виконавчого провадження №61664159, 61664131 постанови Шевченківського районного суду міста Києва від 29 березня 2017 року у справі №761/4323/16-а, в рамках виконавчого провадження №№56384505, 57853079 постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 19 грудня 2017 року у справі №826/5426/16;
- зобов`язати Міністерство юстиції України повторно у місячний строк з дня набрання судовим рішенням законної сили розглянути скаргу громадян ОСОБА_1 , ОСОБА_3 і ОСОБА_2 від 30 квітня 2020 року щодо видачі Наказу про проведення позапланової цільової перевірки діяльності органу державної виконавчої служби й здійснення позапланової цільової перевірки органу державної виконавчої служби щодо додержання ним Конституції України, вимог законів України при примусовому виконанні в рамках виконавчого провадження №№45957225, 45976293, 45976295, 45976297 постанови Шевченківського районного суду міста Києва від 27 червня 2012 року по справі №2610/3926/2012, в рамках виконавчого провадження №61664159, 61664131 постанови Шевченківського районного суду міста Києва від 29 березня 2017 року у справі №761/4323/16-а, в рамках виконавчого провадження №56384505, 57853079 постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 19 грудня 2017 року у справі №826/5426/16 та прийняти за результатами повторного розгляду скарги правовий акт у формі Наказу Міністерства юстиції України, з урахуванням висновків суду, викладених у судовому рішенні щодо даного позову;
- зобов`язати Міністерства юстиції України подати до суду у місячний строк з дня набрання рішенням законної сили звіт про виконання судового рішення, ухваленого щодо даного позову;
- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства юстиції України на користь позивача витрати по сплаті судового збору і на правову допомогу.
2. Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 лютого 2021 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 липня 2021 року, адміністративний позов задоволено частково.
Визнано протиправною бездіяльність Міністерства юстиції України щодо розгляду скарги ОСОБА_1 , ОСОБА_3 і ОСОБА_2 від 30 квітня 2020 року.
Зобов`язано Міністерство юстиції України розглянути скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_3 і ОСОБА_2 від 30 квітня 2020 року з урахуванням норм Порядку проведення перевірок діяльності органів державної виконавчої служби, приватних виконавців, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 жовтня 2018 року № 3284/5, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 22 жовтня 2018 року за № 1195/32647. 
В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
3. ОСОБА_1 (далі - заявник) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва із заявою, в якій просив суд:
- в судовому засіданні в порядку, визначеному статтею 81 Кодексу адміністративного судочинства України, за даною заявою чи з власної ініціативи оглянути місце збереження даних про обставини примусового виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 лютого 2021 року по справі №640/30364/20 в мережі Інтернет, а саме у Автоматизованій системі виконавчого провадження інформацію про хід виконавчого провадження, про винесені постанови та інші документи виконавчого провадження №№66637435, 66637573 з метою встановлення та фіксування їх змісту даних про обставини примусового виконання рішення;
- протягом десяти днів з дня отримання даної заяви в суд по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Міністерства юстиції України, за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3 про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії, розглянути дану заяву й задовольнити її вимоги, встановивши судовий контроль шляхом постановлення відповідної ухвали про встановлення судового контролю у справі №640/30364/20, у зв`язку з наявністю станом на 03 грудня 2021 року обставин протиправної бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача Міністерства юстиції України, що виявлено 03 грудня 2021 року з АСВП, та наявністю порушення Мін`юстом прав позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2
- . ухвалою задовольнити дану заяву, а саме визнати протиправною триваючу на 03 грудня 2021 року бездіяльність Міністерства юстиції України щодо обов`язку розглянути скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_3 і ОСОБА_2 від 30 квітня 2020 року з урахуванням норм Порядку проведення перевірок діяльності органів державної виконавчої служби, приватних виконавців, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 жовтня 2018 року № 3284/5, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 22 жовтня 2018 року за № 1195/32647 й в ухвалі зазначити статтю закону та положення Порядку проведення перевірок діяльності органів державної виконавчої служби, приватних виконавців, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 жовтня 2018 року №3284/5, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 22 жовтня 2018 року за № 1195/3264, вимоги яких Мін`юстом станом на 03 грудня 2021 року порушено, із зазначенням в ухвалі того, в чому саме полягає порушення, встановлене судом;
- ухвалою зобов`язати суб`єкта владних повноважень (боржника) - Міністерство юстиції України подати звіт виконання судового рішення у справі №640/30364/20 від 17 лютого 2021 pоку, встанови відповідний строк для цього;
- винести окрему ухвалу щодо поведінки міністра юстиції Д.Л. Малюськи, яка має ознаки дисциплінарного проступку.
4. Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 грудня 2021 року було відмовлено в задоволенні вказаної заяви.
5. Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду позивачем було подано апеляційну скаргу, в якій просив суд апеляційної інстанції апеляційну скаргу задовольнити, ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 грудня 2021 року по справі № 640/30364/20 скасувати, та подану позивачем ОСОБА_1 у справі № 640/30364/20 в порядку 383 КАС України заяву - задовольнити.
ІІ. ОЦІНКА СУДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
6. Ухвалою   Шостого апеляційного адміністративного суду від 17 лютого 2022 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 грудня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Міністерства юстиції України, третя особа: ОСОБА_3 про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії.
7.    Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, суд апеляційної інстанції виходив з того, що нормами КАС України не передбачено права апеляційного оскарження ухвали суду першої інстанції про відмову у задоволенні заяви, поданої в порядку статті 383 КАС України.
IІІ. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ ТА ВІДЗИВУ 
8. Підставою для відкриття касаційного провадження у справі   №640/30364/20 слугувало оскарження судового рішення зазначених у частині 3 статті 328 КАС України та посилання скаржника у касаційній скарзі на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права.
9. Оскаржуючи ухвалу суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті апеляційного провадження, скаржник посилається на те, що подана ОСОБА_1 заява містила вимогу, яка стосувалася зобов`язання Міністерства юстиції України подати звіт, що регламентується положенням статті 382 КАС України.
10. Скаржник просить скасувати ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 17 лютого 2022 року, якою відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою позивача на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 грудня 2021 року частиною якою відмовлено у зобов`язанні суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення, а іншою частиною якої  відмовлено визнати протиправною триваючу бездіяльність Міністерства юстиції України допущену на виконання судового рішення.
11. У відзиві на касаційну скаргу відповідач зазначає, що Міністерство юстиції України не погоджується з доводами касаційної скарги, вважає, що оскаржувана позивачем ухвала винесено у відповідності до вимог КАС України та правильно застосовано норми матеріального й процесуального права, висновки суду відповідають обставинам справи, а отже відсутні підстави для скасування ухвали Шостого апеляційного адміністративного суду від 17 лютого 2022 року.
IV ОЦІНКА ВЕРХОВНОГО СУДУ
12. Верховний Суд, перевіривши доводи касаційної скарги, виходячи з меж касаційного перегляду, визначених статтею 341 Кодексу адміністративного судочинства України, а також надаючи оцінку правильності застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права, виходить із такого.
13. Згідно з пунктом 6 частини третьої  статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України  забезпечення права на апеляційний перегляд справи є однією з основних засад (принципів) адміністративного судочинства.
14.  Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
15. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
16. Крім того, стаття 2 та частина четверта статті 242 КАС України встановлюють, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
17. Відповідно до статті 129 Конституції України до основних засад судочинства належить забезпечення апеляційного перегляду справи. Касаційне оскарження судового рішення допускається лише у визначених законом випадках.
18. Як вбачається з матеріалів адміністративної справи ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва із заявою, в якій просив суд:
- в судовому засіданні в порядку, визначеному статтею 81 Кодексу адміністративного судочинства України, за даною заявою чи з власної ініціативи оглянути місце збереження даних про обставини примусового виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 лютого 2021 року по справі №640/30364/20 в мережі Інтернет, а саме у Автоматизованій системі виконавчого провадження інформацію про хід виконавчого провадження, про винесені постанови та інші документи виконавчого провадження №№66637435, 66637573 з метою встановлення та фіксування їх змісту даних про обставини примусового виконання рішення;
- протягом десяти днів з дня отримання даної заяви в суд по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Міністерства юстиції України, за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3 про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії, розглянути дану заяву й задовольнити її вимоги, встановивши судовий контроль шляхом постановлення відповідної ухвали про встановлення судового контролю у справі №640/30364/20, у зв`язку з наявністю станом на 03 грудня 2021 року обставин протиправної бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача Міністерства юстиції України, що виявлено 03 грудня 2021 року з АСВП, та наявністю порушення Мін`юстом прав позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 
- ухвалою задовольнити дану заяву, а саме визнати протиправною триваючу на 03 грудня 2021 року бездіяльність Міністерства юстиції України щодо обов`язку розглянути скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_3 і ОСОБА_2 від 30 квітня 2020 року з урахуванням норм Порядку проведення перевірок діяльності органів державної виконавчої служби, приватних виконавців, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 жовтня 2018 року № 3284/5, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 22 жовтня 2018 року за № 1195/32647 й в ухвалі зазначити статтю закону та положення Порядку проведення перевірок діяльності органів державної виконавчої служби, приватних виконавців, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 жовтня 2018 року №3284/5, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 22 жовтня 2018 року за № 1195/3264, вимоги яких Мін`юстом станом на 03 грудня 2021 року порушено, із зазначенням в ухвалі того, в чому саме полягає порушення, встановлене судом;
- ухвалою зобов`язати суб`єкта владних повноважень (боржника) - Міністерство юстиції України подати звіт виконання судового рішення у справі №640/30364/20 від 17 лютого 2021 pоку, встанови відповідний строк для цього;
- винести окрему ухвалу щодо поведінки міністра юстиції Д.Л. Малюськи, яка має ознаки дисциплінарного проступку.
19. Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, суд апеляційної інстанції виходив з того, що нормами КАС України не передбачено права апеляційного оскарження ухвали суду першої інстанції про відмову у задоволенні заяви, поданої в порядку статті 383 КАС України.
20. Так, частиною 1 статті 293 КАС України передбачено, що учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.
21. Положеннями частини 2 статті 293 КАС України визначено, що учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції окремо від рішення суду лише у випадках, передбачених статтею 294 цього Кодексу. Оскарження ухвал суду, які не передбачені статтею 294 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.
22. Згідно з частиною 1 статті 294 КАС України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо: 1)   забезпечення доказів, відмови в забезпеченні доказів, скасування ухвали про забезпечення доказів; 2) забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, скасування забезпечення позову, відмови у забезпеченні позову, відмови у заміні заходу забезпечення позову або скасуванні забезпечення позову; 3) повернення заяви позивачеві (заявникові); 4) відмови у відкритті провадження у справі; 6)   передачі справи на розгляд іншого суду; 7) відмови поновити або продовжити пропущений процесуальний строк; 8) затвердження умов примирення сторін; 9)   призначення експертизи; 10) визначення розміру судових витрат; 11) зупинення провадження у справі; 12) залишення позову (заяви) без розгляду; 13) закриття провадження у справі; 14) внесення або відмови у внесенні виправлень у рішення; 15)   відмови ухвалити додаткове рішення; 16) роз`яснення або відмови у роз`ясненні судового рішення; 17) відмови у відкритті провадження про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, відмови в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами; 18) відмови у поновленні пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання; 19) відстрочення і розстрочення, зміни або встановлення способу і порядку виконання судового рішення; 20) заміни сторони у справі (процесуальне правонаступництво) або сторони виконавчого провадження; 21)   повороту виконання рішення суду або відмови у повороті виконання рішення; 22)   внесення чи відмови у внесенні виправлень до виконавчого документа, визнання чи відмови у визнанні виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню; 23)   окрема ухвала; 24) стягнення штрафу в порядку процесуального примусу; 25)   накладення штрафу та інших питань судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах, постановлених судом відповідно до статті 382 цього Кодексу; 26) відмови у відкритті провадження за заявою про відновлення втраченого судового провадження; 27) відновлення або відмови у відновленні повністю або частково втраченого судового провадження.
23. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 299 КАС України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо апеляційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає апеляційному оскарженню.
24. Частиною 1 статті 383 КАС України передбачено, що особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.
25. У такій заяві зазначаються: 1) найменування адміністративного суду, до якого подається заява; 2) ім`я (найменування) позивача, поштова адреса, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; 3) ім`я (найменування) відповідача, посада і місце служби посадової чи службової особи, поштова адреса, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; 4) ім`я (найменування) третіх осіб, які брали участь у розгляді справи, поштова адреса, номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; 5) номер адміністративної справи; 6) відомості про набрання рішенням законної сили та про наявність відкритого касаційного провадження; 7) інформація про день пред`явлення виконавчого листа до виконання; 8) інформація про хід виконавчого провадження; 9)   документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати за подання відповідної заяви; 10) перелік документів та інших матеріалів, що додаються (частина друга статті 383 КАС України).
26. На підтвердження обставин, якими обґрунтовуються вимоги, позивач зазначає докази, про які йому відомо і які можуть бути використані судом. До заяви додаються докази її надсилання іншим учасникам справи (частина третя статті 383 КАС України).
27. Заяву, зазначену у частині першій цієї статті, може бути подано протягом десяти днів з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, але не пізніше дня завершення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого за відповідним рішенням суду (частина четверта статті 383 КАС України).
28. У разі відповідності заяви вимогам, зазначеним у цій статті, вона підлягає розгляду та вирішенню в порядку письмового провадження або в судовому засіданні на розсуд суду протягом десяти днів з дня її отримання. Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду такої заяви. У разі невідповідності заяви вказаним вище вимогам вона ухвалою суду, прийнятою в порядку письмового провадження, повертається заявнику. Така ухвала суду може бути оскаржена (частина п`ята статті 383 КАС України).
29. За відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.
30. Аналіз наведених правових норм свідчить, що особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду. Така заява повертається заявнику, якщо вона не відповідає вимогам, вказаним в статті 383 КАС України, і таке повернення підлягає оскарженню, про що зазначено в частини п`ятій цієї статті.
31. Виходячи зі змісту частини 6 статті 383 КАС України оскарженню підлягає також і ухвала суду у разі задоволення цієї заяви, яка в такому випадку ухвалюється в порядку статті 249 КАС України.
32. Проте Суд зазначає, що вказаною статтею не передбачено можливості оскарження ухвали суду першої інстанції, якою встановлена відсутність протиправності дій відповідача.
33. Не передбачено оскарження такої ухвали і нормами статті 294 КАС України.
34. Водночас, оскарження ухвал суду першої інстанції, які не передбачені статтею 294 КАС України, окремо від рішення суду не допускається.
35. В той же час, як вбачається з прохальної частини поданої ОСОБА_1 заяви позивач просив також суд, ухвалою зобов`язати суб`єкта владних повноважень (боржника) - Міністерство юстиції України подати звіт виконання судового рішення у справі №640/30364/20 від 17 лютого 2021 pоку, встанови відповідний строк для цього. 
36. Вказана вимога регламентується положенням статті 382 КАС України.
37. Згідно із пунктом 25 частини першої статті 294 КАС України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо накладення штрафу та інших питань судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах, постановлених судом відповідно до статті 382 цього Кодексу.
38. У наведеній нормі не вказано такий конкретний вид ухвали, як ухвала про відмову у зобов`язанні суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення. Водночас у цій нормі зазначено, що можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали з інших питань судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах, постановлених судом відповідно до статті 382 КАС України.
39. Зі змісту статті 382 КАС України слідує, що вона присвячена судовому контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах і в її частині першій вказано, що суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
40. Відтак, приписи статті 382 КАС України надають суду два варіанти вирішення клопотання про зобов`язання подати звіт про виконання судового рішення: задовольнити або відмовити.
41. Таким чином, аналіз норм статей 294, 382 КАС України у сукупності свідчить про те, що до ухвал з інших питань судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах, постановлених судом відповідно до статті 382 КАС України, відноситься, зокрема, і ухвала про відмову у зобов`язанні суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення, а тому така ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення суду.
42. Трактування вказаних норм в інший, протилежний спосіб призвело б до ситуації, коли ухвала про відмову у зобов`язанні суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення не могла б взагалі бути оскаржена, оскільки особа, яка з нею не погоджується, - позивач, не має підстав для оскарження судового рішення, так як воно, у цій ситуації, винесене на його користь. 
43. Відповідну позицію неодноразово висловлював Верховний Суд, зокрема, у постановах від 11 липня 2019 року в справі №676/7339/18, від 26 листопада  2020 року в справі №160/8471/18, від 07 грудня 2020 року в справі №187/279/17 (6-а/0187/4/20) та від 11 серпня 2021 року в справі №200/10018/19-а і підстав для відступу від такої Суд не знаходить.
44. Отже, суд апеляційної інстанції дійшов помилкового висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 грудня 2021 року в частині відмови у задоволенні заяви про зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт виконання судового рішення.
45. Відповідно до частини першо статті 353 Кодексу адміністративного судочинства України     підставою для скасування ухвали судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.
46. Оскільки суд апеляційної інстанції допустив порушення норм процесуального права, що призвело до постановлення незаконної ухвали, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, Верховний Суд, з огляду на приписи частин першої та четвертої статті 353 КАС України, дійшов висновку, що касаційна ОСОБА_2 підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала Шостого апеляційного адміністративного суду від 17 лютого 2022 року - скасуванню із направленням справи до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.
V. СУДОВІ ВИТРАТИ
З огляду на результат касаційного розгляду, суд не вирішує питання щодо розподілу судових витрат.
Керуючись статтями  341,  345,  349,  352,  356,  359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду,-
П О С Т А Н О В И В :
1. Касаційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.
2. Ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 17 лютого 2022 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до Восьмого апеляційного адміністративного суду.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді	О.В. Калашнікова О.А. Губська   М.В. Білак