Справа № 444/1073/22                                Головуючий у 1 інстанції: Олещук М.М. 
Провадження № 33/811/1253/22                 Доповідач: Маліновська-Микич О. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

       16 листопада 2022 року суддя Львівського апеляційного суду Маліновська-Микич О.В., розглянувши апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 на постанову Жовківського районного суду Львівської області від 06 вересня 2022 року,

встановив:
постановою Жовківського районного суду Львівської області від 06 вересня 2022 року ОСОБА_1  визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 коп. судового збору.
Згідно постанови суду, ОСОБА_1 09.06.2022 року о 01 год. 40 хв. в м. Рава-Руська, по вул. Львівська, 3, керував автомобілем марки ВАЗ 2108 н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`янінні, огляд на стан сп`яніння водія із його згоди проводився у встановленому законом порядку за допомогою алкотестер «Драгер» 6820, тест №578, результат – 2,31 ‰, чим своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9 а ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову скасувати, а провадження по справі №444/1073/22 про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно нього закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування апеляційних доводів покликається на те, що не згідний із зазначеною постановою у зв`язку з невідповідністю висновків судді обставинам справи, реальним доказам та порушенням норм матеріального і процесуального права. 
Зазначає, що суддя «сплутала» навмисно два поняття «калібрування» та «повірка», які визначені ч.1 ст.1 ЗУ «Про метрологію та метрологічну діяльність», вважаючи, що це одне поняття.
Вказує, що суд першої інстанції проігнорував, що ОСОБА_1 посилався саме на заводську інструкцію з експлуатації спеціального технічного засобу, яку були зобов`язані виконувати полісмени. Водночас зауважує, що, згідно з п.4 розділу ІІ інструкції "Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції”, огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції.
Стверджує, що згідно Інструкції заводовиробника щодо експлуатації технічного засобу вказано строк калібрування 6 місяців, а суддя зазначив – один рік.
На думку апелянта, в порушення інструкції поліції, явно порушена і інструкція заводу-виробннка алкотестера, що вбачається з чека-роздруківки тестера, оскільки, згідно з офіційною інструкцією виробника, міжкалібровочний інтервал пристрою становить 6 місяців. Суд не взяв до уваги, що огляд на стан сп`яніння проводився з порушенням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу, а саме порушенням заводського порядку калібрування приладу. Вважає, що показання приладу не могли бути достовірні, тому що він не був відкалібрований і не міг використовуватися. 
Вказує, що очевидна відсутність свідків огляду та належного відео, оскільки наявне в матеріалах справи аматорське відео, до того ж без обличчя, судом не може бути прийнято, оскільки зроблено невідомим несертифікованим приладом, не у встановленому законом порядку, не захищено від редагування, не передавалося офіціально через сервер поліції. Стверджує, що вказане відео не повне. 
Апелянт зазначає, що на його пряме прохання - при незгоді з порушенням, йому відмовили в огляді в медичному закладі. Спростування такої вимоги матеріали справи не містять, оскільки справжнє відео з нагрудних камер для цього ж і не робилося. Така відмова від проходження огляду в медичній установі - є порушення вимог ст.266 КУпАП.
В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та дату розгляду апеляційної скарги, про причини неявки апеляційний суд не повідомив, тому суд, відповідно до вимог ст. 268 КУпАП, вважає можливим провести розгляд апеляційної скарги у його відсутності.
Дослідивши матеріали справи та мотиви апеляційної скарги, вважаю, що у її задоволенні слід відмовити. 
Висновок суду першої інстанції про те, що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, яким суддя дав належну оцінку і навів у постанові, а саме: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 172677 від 09.06.2022 року, який складений особою, яка має право складати протоколи про адміністративні правопорушення, їх зміст відповідає вимогам ст. 256 КУпАП і сумнівів у достовірності занесених у нього даних не викликає, на час розгляду справи ніким не спростований; результатом тесту приладу «Драгер», з якого вбачається, що ОСОБА_1 на момент огляду перебував в стані алкогольного сп`яніння (2,31%); актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно з яким у ОСОБА_1 виявлено 2,31% проміле алкоголю; відеозаписами, які наявні в матеріалах справи, відповідно до яких ОСОБА_1 проходив огляд на стан сп`яніння за допомогою алкотестера «Drager Alсotest». 
Доводи апелянта про те, що він не був згідний з результатом обстеження, про що повідомляв працівників поліції, вважаю необґрунтованими з наступних підстав.
Відеозаписами, наявними в матеріалах справи, підтверджується, що ОСОБА_1 були роз`яснені його права та обов`язки відповідно до ст. 268 КУпАП, запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу.
В подальшому, ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, після проходження якого не заперечував проти результату огляду та не просив доставити його до медичного закладу для проходження такого. 
Крім того, ОСОБА_1 підписав протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 172677 від 09.06.2022 року, роздруківку приладу «Drager Alcotest» та акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, чим засвідчив свою згоду із внесеними до них даними. 
Доводи про те, що відеозапис з камер спостереження працівників поліції не є безперервним, жодним чином не впливає на встановлення наявності чи відсутності його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а також на недопустимість вказаного доказу, оскільки такий містить момент зупинки транспортного засобу та процедуру проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Покликання апелянта на те, що порушення термінів калібрування впливає на результати огляду жодним чином не обґрунтовані, а відтак, враховуючи можливу похибку та той факт, що результат алкотестера «Drager Alсotest» в даному випадку в 11 раз перевищує допустиму норму, до уваги не беруться.
З огляду на те, що під час огляду ОСОБА_1 здійснювався відеозапис, присутність свідків, відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП, під час вказаної дії непотрібна, а тому доводи апеляційної скарги з цього приводу є необґрунтованими. 
Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік накладене відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні. 
Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.
Відтак, вважаю, що суд, у відповідності до ст. 252 КУпАП, повно, всебічно і об`єктивно дослідивши матеріали справи в їх сукупності, дійшов вірного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та наклав на нього адміністративне стягнення у межах санкції цієї статті та з урахуванням, відповідно до ст. 33 КУпАП, характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню його вини, майнового стану, обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність. 
Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -
постановив:
       апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1  – залишити без задоволення.
Постанову Жовківського районного суду Львівської області від 06 вересня 2022 року щодо  ОСОБА_1  – залишити без змін.
       Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя   Маліновська-Микич О.В.