У х в а л а  
 
28 жовтня 2022 року
м. Київ
 
справа № 636/3318/19
провадження № 61-10187ск22
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Ігнатенка В. М. (суддя-доповідач), Карпенко С. О.,                        Стрільчука В. А.,  
 
розглянув касаційну скаргу акціонерного товариства «Альфа-Банк» на ухвалу Чугуївського міського суду Харківської області від 28 травня 2022 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 13 вересня 2022 року в справі за позовом  ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, скасування рішення про державну реєстрацію речового права на нерухоме майно, поновлення права власності на нерухоме майно,
 
В с т а н о в и в:
ОСОБА_1 звернулась до Чугуївського міського суду Харківської області з позовом до акціонерного товариства «Укрсоцбанк» (далі - АТ «Укрсоцбанк») про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, скасування рішення про державну реєстрацію речового права на нерухоме майно, поновлення права власності на нерухоме майно.
Ухвалою Чугуївського міського суду Харківської області від 28 травня 2021 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено.
Вжито заходи забезпечення позову шляхом заборони, у позасудовому порядку, АТ «Укрсоцбанк» вчиняти будь-які дії щодо виселення ОСОБА_1 , вселення будь-яких інших осіб, здійснювати заміну замків, вхідних дверей або зміни вхідних дверей у квартирі АДРЕСА_1 , що належить на праві приватної власності АТ «Укрсоцбанк», а також заборонено                АТ «Укрсоцбанк» чинити перешкоди ОСОБА_1 у користуванні квартирою                   АДРЕСА_1 , що належить на праві приватної власності АТ «Укрсоцбанк».
Постановою Полтавського апеляційного суду від 13 вересня 2022 року апеляційну скаргу  представника АТ «Альфа-Банк» Дегтярьова Є. В. залишено без задоволення, а ухвалу Чугуївського міського суду Харківської області від                   28 травня 2021року - без змін.
13 жовтня 2022 року представник АТ «Укрсоцбанк» - Кравцова С. М. (далі - представник) надіслала засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Чугуївського міського суду Харківської області від                28 травня 2022 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 13 вересня 2022 року.
 
У касаційній скарзі заявник просить суд касаційної інстанції скасувати ухвалу Чугуївського міського суду Харківської області від 28 травня 2022 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 13 вересня 2022 року і ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову.
 
Касаційна скарга мотивована тим, що судами першої та апеляційної інстанцій порушено норми матеріального і процесуального права. Вважає, що ухвала першої інстанції про задоволення заяви про забезпечення позову є безпідставною, оскільки не з`ясовано усіх обставин, що мають істотне значення для справи та не надано їм належної оцінки. Вважає, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції порушує права АТ «Альфа-Банк», як власника нерухомого майна, оскільки йому фактично заборонено не тільки користуватись своїм майном, а і вчиняти будь-які дії щодо виселення, вселення будь-яких інших осіб,  здійснювати заміну замків, вхідних дверей у квартирі, а також заборонено чинити перешкоди ОСОБА_1 у користуванні квартирою, яка належить                    АТ «Альфа-Банк» на праві власності.
 
Дослідивши касаційну скаргу представника, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з огляду на таке.
 
Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами для касаційного оскарження ухвал судів першої та апеляційної інстанцій, визначених в пунктах              2, 3 частини першої цієї статті ЦПК, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Частинами першою та другою статті 149 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачені статтею 150 цього кодексу заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
 
Згідно з частинами першою, третьою статті 150 ЦПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 11) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку;                   8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
 
Тобто метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, тимчасових заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання можливого судового рішення, якщо його буде ухвалено на користь позивача, у тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення. Суд застосовує заходи забезпечення позову у разі, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі.                                                                                        
 
Матеріали справи свідчать, що позивачем оскаржується виконавчий напис приватного нотаріусу Чуловського В. А. від 12 вересня 2018 року, на підставі якого комунальним підприємством «РегістрСервіс» зареєстровано за                     АТ «Укрсоцбанк» право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_1 .                             
 
Судами встановлено, що 01 жовтня 2008 року між позивачем та відповідачем був укладений Генеральний договір про надання кредитних послуг                                    № 806/1-27/1-3/8-070, про відкриття мультивалютної кредитної лінії (гривня, долар США, євро, російський рубль) на суму, яка буде еквівалентна                                  41 400,00 дол. США, зі сплатою відсоткової ставки, в залежності від валюти надання кредиту (15-24% річних), строком до 30 вересня 2023 року.
 
Крім цього, 01 жовтня 2008 року між відповідачем та позивачем укладено іпотечний договір № 806/2-27/1-3/8-045, відповідно до якого, у якості забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором ОСОБА_1 було передано в іпотеку АТ «Альфа-Банк» спірну квартиру.
 
На підставі дії іпотечного договору відповідач звернувся до третьої особи, яка видала спірний виконавчий напис від 12 вересня 2018 року, на підставі якого було зареєстроване право власності на спірне нерухоме майно за                                        АТ «Альфа-Банк».
 
Обґрунтовуючи заяву про забезпечення позову, ОСОБА_1 посилалася на те, що відповідач намагається таємно вчинити відчудження спірого майна, про що свідчить відсутність повідомлень від нотаріуса Чуловського В. А. про вчинення виконавчого напису та вчинення інших дій. Окрім того, відповідач користуючись незаконним виконавчим написом 26 травня 2021 року, самовільно змінив замки у квартирі та позбавив її права володіння, користування спірною квартирою. При цьому, перед входом у спірну квартиру перебуває двоє невідомих осіб, які не дають їй можливості підійти до цієї квартири, про що було подано заяву до поліції. Зазначила, що внаслідок вказаних подій вона позбавлена права володіти та користуватись власною квартирою, не має доступу до власних речей та документів.
 
Судами враховано предмет позову, наведені позивачем докази та  обґрунтування заявлених вимог у клопотанні щодо забезпечення позову, їх обґрунтованість, наявність зв`язку між способом забезпечення позову та розміром заявлених позовних вимог, з метою запобігання порушенню прав та охоронюваних законом інтересів позивача.
 
Апеляційним судом також встановлено, що позивачем обґрунтовано наявність зв`язку між заходом забезпечення позову та предметом позовних вимог, оскільки застосування такого заходу забезпечення позову спроможне забезпечити ефективний захист порушених прав та поновлення порушених прав та інтересів позивача. Невжиття заходу забезпечення позову може призвести до того, що відповідач може здійснити відчуження нерухомого майна, що унеможливить виконання рішення суду у справі.
 
Отже, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, прийшов до правильного висновку про те, що у разі невжиття заходів забезпечення позову відповідач матиме можливість здійснити відчуження квартири за адресою: АДРЕСА_2 , яка є предметом даного спору на користь інших осіб чи вчинити будь-які інші дії щодо зазначеного майна, тому існує реальна загроза утруднення або неможливість виконання рішення суду.
 
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року у справі № 753/22860/17 зазначено, що: умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.
 
Вжиті місцевим судом заходи забезпечення позову є співмірними із заявленими позовними вимогами.
 
Враховуючи викладене, висновки судів попередніх інстанцій є обґрунтованими, оскільки вони відповідають нормам чинного законодавства, якими регулюються спірні правовідносини.
 
Із змісту касаційної скарги випливає, що вона є необґрунтованою, правильне застосовування норм матеріального та процесуального права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності ухвали Чугуївського міського суду Харківської області від 28 травня 2022 року та постанови Полтавського апеляційного суду від 13 вересня 2022 року.
 
Відповідно до частини четвертої статті  394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
 
Керуючись частинами четвертою - шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
У х в а л и в:
 
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційними скаргами              акціонерного товариства «Альфа-Банк» на ухвалу Чугуївського міського суду Харківської області від 28 травня 2022 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 13 вересня 2022 року в справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, скасування рішення про державну реєстрацію речового права на нерухоме майно, поновлення права власності на нерухоме майно.
 
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити  особі, яка подала скаргу.
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                                                           В. М. Ігнатенко

С. О. Карпенко

В. А. Стрільчук