Справа № 459/4149/21                                Головуючий у 1 інстанції: Отчак Н.Я. 
Провадження № 22-ц/811/503/22                        Доповідач в 2-й інстанції: Бойко С. М. 
Категорія: 84 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

       01 листопада 2022 року                                                 м. Львів
Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого – судді Бойко С.М.,
суддів: Копняк С.М., Ніткевича А.В., 
секретаря – Юзефович Ю.І.,
з участю: представника заявника – ОСОБА_1 ,
представника боржника – ОСОБА_2 , 
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Червоноградського міського суду Львівської області від 28 січня 2022 року у справі за заявою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Романа Назара Олеговича  про зміну способу і порядку виконання рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 20 травня 2002 року у справі за позовом ОСОБА_3 до державного відкритого акціонерного товариства «Шахта «Межирічанська» про виконання умов договору-забезпечення житлом,
        в с т а н о в и в:
У грудні 2021 року головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Роман Н.О. звернувся до суду із заявою, в якій просив змінити спосіб виконання рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 20 травня 2002 року у справі №2-813 в частині: «Стягнути з ДП «Львіввугілля» на користь ОСОБА_3 вартість житла – ізольованої квартири в сумі 546000 грн.». 
В обґрунтування заяви посилався на те, що рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 20 травня 2002 року зобов`язано ДП «Львіввугілля» забезпечити житлом – ізольованою квартирою сім`ю ОСОБА_3 , яка складається з чотирьох осіб: дружини ОСОБА_4 , сина ОСОБА_3 , дочки ОСОБА_5 , згідно норм, встановлених житловим законодавством. 
Рішення суду набрало законної сили і 21.06.2002 року Червоноградським міським судом Львівської області було видано виконавчий лист №2-813, який неодноразово перебував на примусовому виконанні, однак, по сьогоднішній день залишається невиконаним.
Листами державного підприємства (далі – ДП) «Львіввугілля» від 27.05.2019 року №38-3/417, 05.10.2020 року №2-3/1000 та 04.03.2021 року №2-3/312 повідомлено про неможливість виконання рішення суду, оскільки будівництво житла підприємствами вугільної галузі не проводиться у зв`язку з відсутністю цільового фінансування, а житловий фонд на балансі підприємства відсутній. 
Державний виконавець вважає, що єдиним ефективним механізмом захисту прав стягувача є зміна способу виконання судового рішення, шляхом стягнення з боржника у користь стягувача середньої вартості такого житла у м.Червонограді Львівської області, яка становить 546000 грн.
Своє звернення до суду із такою заявою головний державний виконавець обґрунтовує встановленням статтею 7 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» обов`язку державного виконавця звернутися до суду із заявою про зміну способу і порядку виконання рішення у разі невиконання його боржником (державним підприємством) упродовж двох місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.
Також державний виконавець посилається на те, що згідно рішення Європейського суду з прав людини від 17 січня 2013 року у справі «Варава та інші проти України» (Заява №12405/06 та 118 інших заяв), де одним із заявників є ОСОБА_3 , Держава Україна взяла на себе зобов`язання протягом трьох місяців виконати рішення національних судів, ухвалені на користь заявників, які залишаються невиконаними, та сплатити 3000 євро.
Ухвалою Червоноградського міського суду Львівської області від 28 січня 2022 року у задоволенні заяви відмовлено.
Ухвалу суду оскаржив стягувач ОСОБА_3 , просить її скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення вимог заявника.
Вказує, що ухвала суду є незаконною, оскільки суд першої інстанції не вказав, який винятковий випадок повинен настати для виконання судового рішення та рішення ЄСПЛ. 
Вважає, що суд відмовився розглянути пропозицію Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області про обрання і встановлення такого способу виконання рішення, як придбання квартири за рахунок грошових коштів, акумульованих боржником на рахунках Держказначейства.
Звертає увагу, що він не зобов`язаний повторно захищати своє право на квартиру, тому посилання суду на статтю 16 ЦК України є помилковим.
Зазначає, що новими обставинами, які підлягають встановленню, є визначення реальної неможливості виконати обидва судові рішення у спосіб «забезпечення квартирою» і вибір нового способу їх виконання. 
В судове засідання апеляційного суду стягувач ОСОБА_3 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило, тому справу розглянуто апеляційним судом відповідно до вимог ч.2 ст.372 ЦПК України у його відсутності.
Заслухавши пояснення заявника в підтримання апеляційної скарги, заперечення сторони боржника, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення відповідно до вимог ст.367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст.435 ЦПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), – встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.
Частинами 3, 4 цієї статті передбачено, що підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. 
Аналогічне за змістом положення міститься й у статті 33 Закону України «Про виконавче провадження», в якій зазначено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.
Судом встановлено, що рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 20 травня 2002 року позов  ОСОБА_3  до державного відкритого акціонерного товариства (далі – ДВАТ) «Шахта «Межирічанська» про виконання умов договору – забезпечення житлом задоволено, зобов`язано ДВАТ «Шахта «Межирічанська» забезпечити житлом, ізольованою квартирою сім`ю  ОСОБА_3 , яка складається з чотирьох осіб: дружини ОСОБА_4 , сина ОСОБА_3 , доньки ОСОБА_5 , згідно норм, встановлених житловим законодавством.
Рішення набрало законної сили і 21 червня 2002 року Червоноградським міським судом Львівської області видано виконавчий  лист № 2-813.
Ухвалою Червоноградського міського суду Львівської області від 05 липня 2006 року замінено сторону боржника у виконавчому провадженні: з ДВАТ «Шахта «Межирічанська» на ДП «Львіввугілля».
Також встановлено, що питання зміни способу виконання рішення суду неодноразово було предметом судового розгляду. 
Так, зокрема, ухвалою Червоноградського міського суду Львівської області від 30 січня 2012 року (справа №6-44/11), яка залишена без змін ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 17 травня 2012 року, у задоволенні подання в.о. начальника відділу державної виконавчої служби Сокальського районного управління юстиції Головного управління юстиції у Львівській області та заяви ОСОБА_3 про зміну способу виконання рішення суду – відмовлено.
Ухвалою Червоноградського міського суду Львівської області від 21 травня 2013 року (справа №459/931/13-ц) заяву відділу державної виконавчої служби Сокальського районного управління юстиції у Львівській області про зміну способу виконання рішення суду – задоволено. Змінено спосіб виконання рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 20 травня 2002 року, шляхом стягнення з ДП «Львіввугілля» на користь ОСОБА_3 371258 грн. вартості благоустроєного житла в м. Червонограді Львівської області, загальною площею не менше 74 кв.м. 
Однак, ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 07 жовтня 2013 року вказане вище судове рішення суду першої інстанції скасовано і прийнято нову ухвалу, якою відмовлено у задоволенні подання начальника ВДВС Сокальського РУЮ у Львівській області про зміну способу виконання рішення суду.
У липні 2016 року відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області в черговий раз звернулось до суду із заявою про встановлення (зміну) способу і порядку виконання рішення суду, шляхом стягнення з боржника вартості житла.
Ухвалою Червоноградського міського суду Львівської області від 19 липня 2016 року (справа №459/1926/16-ц), залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 12 грудня 2016 року, у задоволенні заяви відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області про встановлення (зміну) способу і порядку виконання рішення – відмовлено.
Постановою Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року вказані вище судові рішення залишено без змін.
Залишаючи без змін рішення судів першої та апеляційної інстанції, Верховний Суд зазначив, що задоволення заяви про зміну способу і порядку виконання рішення суду щодо зобов`язання боржника забезпечити житлом – ізольованою квартирою, сім`ю ОСОБА_3 , яка складається з чотирьох осіб: дружини ОСОБА_4 , сина ОСОБА_3 , доньки ОСОБА_5 , відповідно до норм, встановлених житловим законодавством, на стягнення грошових коштів, змінює рішення суду по суті та спосіб захисту, передбачений статтею 16 ЦК України.
Верховний Суд погодився з висновками судів першої та апеляційної інстанції, визнавши їх обґрунтованими, про відсутність правових підстав для задоволення заяви державного виконавця, оскільки цим буде змінено саме рішення по суті, а не спосіб його виконання. 
На даний час виконавчий лист перебуває на примусовому виконанні у відділі примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), виконавче провадження №50224135.
У ході примусового виконання названого вище виконавчого листа державним виконавцем неодноразово скеровувались на адресу боржника вимоги (№7750 від 14.05.2019 року, №В-8/02.1-26/50224135 від 22.09.2020 року, №В-8/02.1-26/50224135/5753 від 22.09.2020 року) щодо виконання рішення та забезпечення стягувача житлом. 
У відповідь на вимоги державного виконавця боржник скеровував листи (№38-3/417 від 27.05.2019 року, №2-3/1000 від 05.10.2020 року, 2-3/312 від 04.03.2021 року), у яких наголошував на неможливості виконання даного рішення суду, оскільки будівництво житла підприємствами вугільної галузі не проводиться у зв`язку з відсутністю цільового фінансування; житловий фонд на балансі підприємства відсутній.
Постановою державного виконавця від 14.07.2021 року у виконавчому провадженні призначено суб`єкта оціночної діяльності – суб`єкта господарювання ПП «Оціночна компанія «АПЕКС», якого зобов`язано надати довідку про вартість житла, ізольованої квартири, згідно норм, встановлених житловим законодавством для сім`ї у складі чотирьох осіб в м. Червонограді та у м. Сокаль Львівської області.
Відповідно до довідки ПП «Оціночна компанія «АПЕКС» від 18.10.2021 року за №64-10, ринкова вартість одного квадратного метра житлової нерухомості, а саме квартири у м. Червонограді Львівської області коливається у межах від 8000 грн. до 12000 грн.
Звертаючись із заявою про зміну способу виконання рішення, державний виконавець просить стягнути з боржника грошові кошти в сумі, що становить середню вартість житла, позаяк, названими вище судовими рішеннями, які набрали законної сили, вже встановлено, що задоволення такої заяви означатиме не зміну способу виконання рішення, а зміну рішення по суті. 
Таким чином, в колегії суддів немає підстав для інших висновків по суті вирішення даного питання, ніж тих, яких дійшов суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні заяви державного виконавця, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу – залишити без змін. 
Керуючись ст.ст.367, 374 ч.1 п.1, 375, 381, 382, 384, 389 ЦПК України, суд
п о с т а н о в и в:
апеляційну скаргу  ОСОБА_3 залишити без задоволення. 
Ухвалу Червоноградського міського суду Львівської області від 28 січня 2022 року залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає. 
Повний текст постанови складений 14 листопада 2022 року.

Головуючий                                           С.М. Бойко 

Судді:                                                   С.М. Копняк 

                                                 А.В. Ніткевич