УКРАЇНА 
Житомирський апеляційний суд 

Справа №291/413/22 Головуючий у 1-й інст. Митюк О.В. 
Категорія 60 Доповідач Шевчук А. М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2022 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді Шевчук А.М.,   
                               суддів: Коломієць О.С., Талько О.Б.,
       
розглянувши в порядку письмового провадження (без повідомлення учасників справи) у м. Житомирі
справу №291/413/22 за позовом  ОСОБА_1 до Ружинської територіальної громади про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини
за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 , поданою через представника ОСОБА_2 ,
на ухвалу Ружинського районного суду Житомирської області від 07 червня 2022 року, яка постановлена під головуванням судді Митюк О.В. у смт.Ружині,

в с т а н о в и в:

У травні 2022 року ОСОБА_1 , через представника адвоката Маліцького Миколу Володимировича, звернувся до суду з позовом до Ружинської територіальної громади. Просить визначити ОСОБА_1 додатковий строк тривалістю в три місяці для подання ним заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Немиринці, який обчислюється з часу набрання рішенням суду законної сили.
Вимоги обґрунтовуються тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати ОСОБА_1 – ОСОБА_4 . На момент її смерті син проживав разом із нею, а тому заяву про прийняття спадщини не подавав та є спадкоємцем першої черги. У червні 2021 року ОСОБА_1 , переглядаючи документи, виявив державний акт про право власності на земельну ділянку площею 3,2050 га, що розташована на території Немиринецької сільської ради Ружинського району Житомирської області. При житті ОСОБА_3 залишила заповіт на все своє майно на матір позивача – ОСОБА_4 . Позивач звернувся до Ружинської державної нотаріальної контори Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) з заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку. Однак нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки спадкодавець ОСОБА_4 вчасно не прийняла спадщину після смерті заповідачки ОСОБА_3 .

Ухвалою Ружинського районного суду Житомирської області від 07 червня 2022 року позовна заява ОСОБА_1 до Ружинської територіальної громади про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини повернута представнику позивача.

Не погодившись із ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 через представника адвоката Маліцького М.В. подав апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення норм процесуального права, просить ухвалу, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. 
Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що суд першої інстанції безпідставно стверджує про те, що представник позивача отримав ухвалу про залишення позовної заяви без руху та цій обставині є підтвердження. Суд проігнорував позов, чим обмежив право позивача на доступ до правосуддя, передбачене ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних її свобод. Вважає ухвалу безпідставною, зважаючи на те, що позовні вимоги є конкретними та зрозумілими. 

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило. Відповідно до змісту частини третьої ст.360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду ухвали суду першої інстанції.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції відповідно до положень ст.367 ЦПК України, колегія суддів апеляційного суду доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до положень ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. 

Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві (частина третя ст.185 ЦПК України).

Із матеріалів справи вбачається та судом установлено, що  ОСОБА_1 , через представника адвоката Маліцького Миколу Володимировича, звернувся до суду з позовом до Ружинської територіальної громади. Просить визначити ОСОБА_1 додатковий строк тривалістю в три місяці для подання ним заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Немиринці.

Ухвалою Ружинського районного суду Житомирської області від 10 травня 2022 року позовна заява ОСОБА_1 , подана через представника адвоката Маліцького М.В., була залишена без руху з наданням строку для усунення недоліків - протягом 10 днів з моменту отримання копії цієї ухвали. Підставами залишення позовної заяви слугувало те, що вона не відповідає вимогам п.5 частини третьої ст.175 ЦПК України, частини п`ятої ст.177 ЦПК України, а саме, не містить виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини, не додано доказів на підтвердження обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги. Відсутні документи щодо оформлення спадщини, що унеможливлює визначення кола спадкоємців, а відтак і належного відповідача у справі. Крім того позовна заява, яка подана до суду, не підписана представником позивача адвокатом Маліцьким М.В.

Копія ухвали про залишення позовної заяви без руху направлена ОСОБА_2 супровідним листом від 10 травня 2022 року на адресу, зазначену в позовній заяві, та одержана останнім 24 травня 2022 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.49). 

Також копія ухвали про залишення позовної заяви без руху направлена ОСОБА_1 супровідним листом від 10 травня 2022 року на адресу, зазначену в позовній заяві, але матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_1 отримав копію вказаної ухвали та ознайомився з її змістом. 

На виконання вимог ухвали суду першої інстанції про залишення позовної заяви без руху, представник позивача ОСОБА_2 вже 25 травня 2022 року на електронну пошту суду надіслав заяву про усунення недоліків та скановану оновлену позовну заяву підписану власноручним підписом, тобто своєчасно усунув недоліки (а.с.46-48).

Незважаючи на усунення представником позивача ОСОБА_2 недоліків, суд першої інстанції ухвалою від 07 червня 2022 року позовну заяву повернув представнику позивача, з посиланням на те, що недоліки позовної заяви не усунуті позивачем або його представником. 

Повертаючи позовну заяву представнику позивача, суд першої інстанції не зазначив, які саме недоліки стали підставою для повернення позовної заяви, приймаючи до уваги, що представником позивача суду була надіслана заява про усунення недоліків, яка ним підписана у встановленому законом порядку. Отже, повертаючи заяву, суд першої інстанції послався лише на загальні норми процесуального права без конкретизації того, які саме недоліки позовної заяви не усунуті, а тому відсутні підстави вважати ухвалу суду першої інстанції про повернення позовної заяви мотивованою. 

Відповідно до п.5 частини третьої ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити: виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (частина п`ята ст.177 ЦПК України).

Разом із тим, для виконання завдання підготовчого провадження в кожній судовій справі, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, проводиться підготовче засідання (ст.196 ЦПК України).

У підготовчому засіданні суд у разі необхідності, зокрема, заслуховує уточнення позовних вимог; вирішує питання про вступ у справу інших осіб, заміну неналежного відповідача, залучення співвідповідача; може роз`яснювати учасникам справи, які обставини входять до предмета доказування, які докази мають бути подані тим чи іншим учасником справи; з`ясовує чи надали сторони докази, на які вони посилаються у позові (ст.197 ЦПК України).

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, що є спором про спадкування. Вказана справа підлягає розгляду виключно у порядку загального позовного провадження, яке передбачає обов`язкове проведення підготовчого засідання, у якому суд має з`ясувати: остаточні позовні вимоги, склад учасників судового процесу, обставини справи, які підлягають встановленню, надані сторонами докази.

Окрім того, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст.13 ЦПК України).

Відтак, суд першої інстанції передчасно повернув підписану позовну заяву представнику позивача та при цьому не звернув уваги на те, що саме позивач наділений правом визначати предмет та підстави позовних вимог при зверненні до суду з позовною заявою. 

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Судові процедури повинні бути справедливими (стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Особа безпідставно не може бути позбавлена конституційного права на судовий захист. У статті 6 Конвенції, яка в силу положень статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства, закріплено принцип доступу до правосуддя.

Обмеження не можуть зменшувати право доступу до суду таким чином або до такого ступеню, щоб порушувалася сама сутність права. Суворе трактування національним законодавством процесуального правила (надмірний формалізм) може позбавити заявника права звернутися до суду. 

Згідно з усталеною практикою ЄСПЛ, реалізовуючи положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, необхідно уникати занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, враховуючи, що доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але й реальним. 

Під доступом до правосуддя згідно зі стандартами Європейського суду з прав людини розуміють здатність особи безперешкодно отримати судовий захист як доступ до незалежного і безстороннього вирішення спорів за встановленою процедурою на засадах верховенства права.

Порушення норм процесуального права призвело до постановлення помилкової ухвали, яка підлягає скасуванню, оскільки перешкоджає подальшому провадженню у справі, а справу належить на підставі ст.379 ЦПК України направити для продовження розгляду до Ружинського районного суду Житомирської області.

Керуючись ст.ст.367,368,374,379,381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану через представника ОСОБА_2 , задовольнити.
Ухвалу Ружинського районного суду Житомирської області від 07 червня 2022 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуюча Судді: