УКРАЇНА 
Житомирський апеляційний суд 

Справа №295/15733/14-ц Головуючий у 1-й інст. Воробйова Т. А. 
Категорія 8 Доповідач Трояновська  Г. С. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2022 року Житомирський апеляційний суд у складі:
головуючого – судді Трояновської Г.С.,         
суддів: Павицької Т.М.,        Миніч Т.І.
з участю секретаря судового засідання Нестерчук М.Д.,
                               
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі цивільну справу № 295/15733/14 за скаргою ОСОБА_1 на рішення та дії приватного виконавця виконавчого округу Житомирської області Ковальського Максима Романовича
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 15 червня 2022 року, постановлену під головуванням судді Воробйової Т.А. у м. Житомирі,

в с т а н о в и в :

У січні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою на дії приватного виконавця виконавчого округу Житомирської області Ковальського М.Р., у якій просила поновити строки звернення до суду із скаргою про визнання неправомірними дій, рішень та бездіяльності приватного виконавця; визнати неправомірними постанови приватного виконавця виконавчого округу Житомирської області Ковальського Максима Романовича від 05.01.2019 про арешт майна боржника, від 08.01.2019 про опис та арешт майна боржникам та акт від 23.03.2019 про реалізацію предмета іпотеки та скасувати їх, допустивши негайне виконання судового рішення; зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу Житомирської області Ковальського Максима Романовича усунути порушення (поновити порушене право заявника), винести постанову про повернення виконавчого документу стягувачу, зняти арешт на кошти та нерухоме майно та вилучити записи про арешт майна.
В обгрунтування скарги зазначено, що у травні 2019 року мати позивача ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , зверталася з позовом до державного підприємства «СЕТАМ», приватного виконавця виконавчого округу Житомирської області Ковальського М.Р., приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Сєтака В.Я., ОСОБА_3 , третя особа ТОВ «ОТП Факторинг Україна», про визнання недійсними електронних торгів, скасування свідоцтва про право власності та скасування рішення про державну реєстрацію права власності, у задоволенні якого рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 11.03.2020 відмовлено.
Постановою Житомирського апеляційного суду від 09.09.2020 апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково, рішення Богунського районного суду м. Житомира від 11.09.2020 скасовано, ухвалено нове судове рішення про часткове задоволення позову, яким визнано недійсними електронні торги, проведені ДП «Сетам», із реалізації житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , та земельної ділянки площею 220 кв.м. за цією ж адресою, оформлені протоколом від 21.03.2019 №394056; визнано недійсним акт приватного виконавця про реалізацію предмета іпотеки ВП №58014137 від 26.03.2019; визнано недійсним та скасовано свідоцтво про право власності, видане приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Сєтаком В.Я. на ім`я ОСОБА_3 , про право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 0,022 га за цією ж адресою, зареєстроване в реєстрі за №2151; скасовано запис №31163768 від 12.04.2019 про державну реєстрацію права власності ОСОБА_3 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.
Постановою Верховного Суду від 22.09.2021 постанову Житомирського апеляційного суду від 09.09.2020 скасовано, рішення Богунського районного суду м. Житомира від 11.03.2020 залишено в силі. У зазначеній постанові Верховний Суд посилається на те, що приватний виконавець здійснює лише підготовчі дії з метою проведення електронних торгів, а самі електронні торги з реалізації нерухомого майна організовують і проводять спеціалізовані організації. Отже, дії державного виконавця у виконавчому провадженні, які не стосуються правил проведення електронних торгів, мають самостійний спосіб оскарження й не можуть бути підставою для визнання електронних торгів недійсними. Дії державного виконавця, вчинені у виконавчому провадженні, божником не оскаржувались.
Вказала, що на даний час Богунським районним судом м. Житомира розглядаються цивільні справи про визнання недійсними кредитними договорів та частково недійсним договору про відступлення права вимоги. Разом із тим, приватним виконавцем виконавчого округу Житомирської області Ковальським Максимом Романовичем винесено постанови від 05.01.2019 про арешт майна боржника, від 08.01.2019 про опис та арешт майна боржникам та акт від 23.03.2019 про реалізацію предмета іпотеки. 
Оскаржувані рішення приватного виконавця заявник вважає незаконними, та такими що суперечать вимогам Закону України «Про виконавче провадження». Зазначила, що рішеннями та діями приватного виконавця порушені права та інтереси її померлої матері, а також її права як спадкоємиці.
Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 15 червня 2022 року у відкритті провадження відмовлено.
Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції,  ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить її скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду. Зазначає, що вона та її брат у встановленому законом порядку подали до нотаріуса заяви про прийняття спадщини, а тому висновки суду є незаконними, а ухвала підлягає скасуванню. 
У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_4 просить апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити. Зазначає, що він та його сестра ОСОБА_1 є спадкоємцями за законом в 1/2 частці після смерті їх матері  ОСОБА_2 . 16.06.2015 Богунським районним судом м. Житомира ухвалено заочне рішення про стягнення солідарно із ОСОБА_2 та ОСОБА_5 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованості за кредитним договором від 16.04.2007. Богунським районним судом м. Житомира видано виконавчий лист про стягнення заборгованості за кредитними договорами. ОСОБА_4 зазначає, що приватний виконавець Ковальський Р.М. таємно від його матері та від нього відкрив виконавче провадження та без їх повідомлення провів цілий ряд виконавчих дій щодо арешту та реалізації заставного майна, а саме будинку та земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 . В решті зміст відзиву зводиться до незгоди ОСОБА_4 із заочним рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 16.06.2015.
У відзиві на апеляційну скаргу представник приватного виконавця Ковальського М.Р. – Сікорська О.А. просить ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу – без задоволення. Зазначає, що ОСОБА_1 не є стороною виконавчого провадження і не має права на оскарження дій приватного виконавця.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Пунктом 1 частини 1 статті 186 ЦПК України визначено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
Відмовляючи у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції виходив із того, що оскільки правом на звернення до суду зі скаргою на дії, рішення або бездіяльність приватного виконавця під час виконання судового рішення в порядку ст. 447 ЦПК України наділені виключно сторони виконавчого провадження, а ОСОБА_1 не є стороною виконавчого провадження (доказів протилежного до скарги не додано), вона позбавлена права на звернення до суду зі скаргою на дії приватного виконавця в порядку зазначеної статті, а має право на оскарження рішення, дії або бездіяльності приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого згідно із вимогами ЦПК, до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом, отже скарга ОСОБА_1 не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, тому у відкритті провадження за скаргою слід відмовити.
Колегія суддів погоджується із висновками суду з огляду на такек.
У відповідності до ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.
Відповідно до ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.
Відповідно до ст.14 Закону України «Про виконавче провадження», учасниками виконавчого провадження є виконавець, сторони, представники сторін, прокурор, експерт, спеціаліст, перекладач, суб`єкт оціночної діяльності - суб`єкт господарювання, особи, права інтелектуальної власності яких порушені, - за виконавчими документами про конфіскацію та знищення майна на підставі статей 176, 177 і 229 Кримінального кодексу України, статті 51-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Частиною 1 статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник.
Зі змісту скарги та доданих до неї документів вбачається, що боржником у виконавчому провадженні, в межах якого приватним виконавцем винесено оскаржувані рішення, була мати позивача ОСОБА_2 .
ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть 16.10.2020 серії НОМЕР_1 (а.с. 28).
Із копії довідки приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Стражник Т.О. №310/02-14 від 13.05.2021 вбачається, що згідно даних спадкової справи №122/2020, заведеної до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , спадкоємцями за законом в Ѕ частці є ОСОБА_1 та ОСОБА_4 (а.с. 29).
ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою на дії та бездіяльності приватного виконавця, вважаючи, що її права як спадкоємця порушені.
За приписами ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.
Відповідно до ст. 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.
Із матеріалів справи вбачається, що після смерті матері, ОСОБА_1 в установленому законом порядку не набула статусу боржника у виконавчому провадженні, доказів протилежного скаржник не надала.
Відповідно до частини першої статті 287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.
Згідно з частиною другою статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.
Аналіз вказаних положень закону свідчить про те, що спір підлягає розгляду              у порядку адміністративного судочинства, у разі оскарження дій приватного, державного виконавця особою, яка не є стороною виконавчого провадження.
Аналогічні висновки щодо відсутності у заявника як особи, яка не є учасником виконавчого провадження, права звертатися до суду зі скаргою на дії виконавця у порядку, передбаченому ст. 447 ЦПК України, викладені Верховним Судом в постановах від 15 квітня 2020 року у справі № 522/15037/15-ц, від 19 грудня 2018 року у справі № 740/3428/17, від 05 червня 2019 року у справі № 676/5081/16-ц, від 27 березня 2019 року у справі № 823/359/18, на що правильно посилався суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі.
Виходячи із наведеного, правильно встановивши фактичні обставини справи, зокрема те, що ОСОБА_1 не є стороною виконавчого провадження, тому вона позбавлена права на звернення до суду зі скаргою на дії приватного виконавця в порядку статті 447 ЦПК України, а має право на оскарження рішення, дії або бездіяльності приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого згідно із вимогами ЦПК, до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку, що скарга ОСОБА_1 не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, тому правильно відмовив у відкритті провадження на підставі положень п.1 ч.1 ст. 186 ЦПК України. 
Посилання в апеляційній скарзі на те, що суддя в ухвалі від 15.06.2022 зіслалась на судові рішення, викладені в постановах Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі № 522/15037/15-ц та від 27 березня 2019 року у справі № 823/359/18, які не є остаточними у цих справах, є безпідставними, оскільки у зазначених справах Верховним Судом висловлено правову позицію яка має враховуватись судами при виборі і застосуванні норм права. 
Натомість, в апеляційній скарзі не зазначається, що Великою Палатою Верховного Суду від 05 червня 2019 року у справі № 676/5081/16-ц зроблено висновок, що особа, яка не є стороною виконавчого провадження, не наділена процесуальним правом щодо оскарження дій державного виконавця в порядку цивільного судочинства. У цій справі постанова є остаточною.
Доводи в апеляційній скарзі про те, що заявник - ОСОБА_1 та її брат ОСОБА_4 у встановлені законом строки подали заяви до нотаріуса про прийняття спадщини після померлої матері ОСОБА_2 не можуть бути враховані, оскільки сторони у виконавчому провадженні після померлої ОСОБА_2 її правонаступниками не замінювались.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції відповідає вимогам чинного процесуального законодавства, а тому підстав для її скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі не вбачає.

Керуючись статтями 259, 268, 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 15 червня 2022 року  залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 
Повний текст судового рішення складено 29.09.2022.

Головуючий Судді