ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 вересня 2022 року 
м. Київ
справа № 0940/1982/18
адміністративне провадження № К/9901/31624/19 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого - Чиркіна С.М.,
суддів:                Єзерова А.А., Кравчука В.М., 
розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу Державної архітектурно-будівельної інспекції України на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 14.12.2018 (головуючий суддя: Кафарський В.В.) та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 25.09.2019 (головуючий суддя: Качмар В.Я., судді: Курилець А.Р., Мікула О.І.) у справі №0940/1982/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ПМК-77» до Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Івано-Франківській області про визнання протиправними і скасування припису та постанови,    
У С Т А Н О В И В:
І. РУХ СПРАВИ
У жовтні 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ПМК-77» (далі - ТОВ «ПМК-77» або позивач) звернулося до суду з позовом до Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Івано-Франківській області (далі - УДАБІ у Івано-Франківській області або відповідач), у якому просило:
визнати протиправним і скасувати припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 26.09.2018;
визнати протиправною і скасувати постанову про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 11.10.2018 №42/1009/m5/2018.
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 14.12.2018, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 25.09.2019, позов задоволено.
Не погоджуючись із рішеннями судів попередніх інстанцій, ДАБІ України подала касаційну скаргу, у якій просить скасувати оскаржувані судові рішення і ухвалити нову постанову про відмову у задоволенні позову.
IІ. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ
Ухвалою Верховного Суду від 25.11.2019 відкрито касаційне провадження у справі.
За результатами повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначений новий склад суду.
Ухвалою Верховного Суду від 20.09.2022 справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.
ІІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ
Судами попередніх інстанцій встановлено, що 03.09.2018 УДАБІ в Івано-Франківській області прийнято наказ №829-П/1009/1.5/2018 «Про проведення позапланового заходу», згідно із яким було вирішено провести позаплановий захід на об`єкті будівництва: «Будівництво берегоукріплювальних споруд на території Яблуницької сільської ради Верховинського району Івано-Франківської області» (далі - об`єкт будівництва). Підставою для призначення позапланового заходу слугував лист Управління Служби безпеки України в Івано-Франківській області від 27.08.2018 №60/8-3570.
На підставі наказу №829-П/1009/1.5/2018 від 03.09.2018 було видано направлення для проведення планового (позапланового) заходу від 03.09.2019 №829/1009/m.7/2018, зі строком його дії з 26.09.2018 до 26.09.2018.
10.09.2018 Управління направило на адресу ТОВ «ПМК-77» листа, в якому повідомлялося про проведення перевірки та необхідність подання суб`єктом господарювання належним чином завірених копій документів щодо виконання будівельних робіт по об`єктах будівництва, згідно із переліком. Цей лист було отримано позивачем 14.09.2018.
У відповідь на зазначену вимогу, позивач звернувся до Управління із листом від 21.09.2018 №135, у якому просив уточнити перелік документів, які необхідно підготувати та подати до перевірки. 
Натомість 28.09.2018 відповідач засобами поштового зв`язку було направлено на адресу позивача супровідним листом за №1009/1.18/1084вих матеріали, складені за результатами перевірки на об`єктах будівництва берегоукріплювальних споруд (на територіях: Красноїлівської, Бистрецької, Яблуницької, Зеленської сільських рад Верховинського району), зокрема: акт про недопущення посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю на об`єкти будівництва, підприємства будівельної галузі для виконання покладених на них функцій від 26.09.2018; припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 26.09.2018, яким вимагалося від ТОВ «ПМК-77» допустити посадових осіб до позапланової перевірки до 10.10.2018; протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 26.09.2018, а також протокол про адміністративне правопорушення від 26.09.2018.
Як слідує зі змісту цього акту про недопущення посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю на об`єкти будівництва, підприємства будівельної галузі для виконання покладених на них функцій, складеного головним інспектором будівельного нагляду Яворським М.Й., керівник ТОВ «ПМК-77» ОСОБА_1 не допустив посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю на будівництво берегоукріплювальних споруд на території Яблуницької сільської ради Верховинського району для проведення позапланової перевірки, чим порушив положення пункту 1 частини четвертої статті 41 Закону України від 17.02.2011    №3038-VI «Про регулювання містобудівної діяльності» (далі - Закон №3038-VI) та підпункту 1 пункту 11 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 №553 (далі - Порядок № 553).
За результатами розгляду справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності, відповідач прийняв постанову від 11.10.2018 №42/1009/m5/2018, якою ТОВ «ПМК-77» визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого пунктом 2 частини шостої статті 2 Закону України від 14.10.1994 №208/94-ВР «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» (далі - Закон №208/94-ВР) і накладено штраф у розмірі 55    230 грн.
Вважаючи свої права та інтереси порушеними, позивач звернувся із цим позовом до суду.
ІІІ. АРГУМЕНТИ СТОРІН
Позовна заява обґрунтована відсутністю у діях позивача будь-яких порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності. Стверджує, що ним не вчинялося жодних дій, направлених на обмеження доступу посадових осіб контролюючого органу до об`єкта перевірки. Зазначає, що будівництво берегоукріплювальних споруд на території Яблуницької сільської ради Верховинського району Івано-Франківської області (об`єкт перевірки) є завершеним та не містить будь-яких огороджень, що обмежують фізичний доступ всіх бажаючих до вказаного об`єкту. Також позивач зазначає, що про дату і час проведення перевірки не повідомлявся. У направленому на адресу ТОВ «ПМК-77» листі від 10.09.2018 була відсутня інформація про дату і час проведення перевірки, а лише зазначено про проведення такої з вимогою надати документи по об`єктах будівництва, згідно переліку, без конкретизації таких. З метою уточнення переліку документів, які необхідно було подати до перевірки, позивач направив відповідачу листа з проханням конкретизувати обсяг витребовуваних документів, проте відповідач у відповідь на зазначене звернення скерував на адресу товариства матеріали за результатами позапланового заходу. Крім того, у період проведення перевірки директор ТОВ «ПМК-77» був у відрядженні за межами населеного пункту. За таких обставин, позивач вважає безпідставними твердження відповідача про недопуск посадових осіб до проведення перевірки, так як наслідок відсутність у його діях порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності.
Відповідач позов не визнав. Наполягає, що у діях позивача наявні порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, що виявилися у недопуску посадових осіб до проведення перевірки, зокрема, ТОВ «ПМК-77» не було надано витребуваних листом документів по об`єктах будівництва. Також відповідач зазначив, що позивачем не надано доказів в підтвердження доводів про перебування директора у період проведення перевірки у відрядженні.
ІV. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що позивача було не повідомлено про дату та час проведення позапланової перевірки у зв`язку із чим, останній був позбавлений можливості забезпечити присутність свого представника під час її проведення. Суди попередніх інстанцій констатували відсутність у листі відповідача від 10.09.2018 інформації про дату та час проведення позапланової перевірки. Також суди обох інстанцій визнали необґрунтованою вимогу контролюючого органу, що містилася у листі від 10.09.2018, про надання документів, оскільки така не містила конкретизації обсягу документів, що необхідно було подати до перевірки. Натомість позивач з метою виконання вимог контролюючого органу направив листа із проханням конкретизувати перелік запитуваних документів, що свідчить про добросовісність намірів суб`єкта господарювання виконати вимоги відповідача. Також суди зазначили, що відповідачем не обґрунтовано, яким чином позивач обмежив право посадових осіб контролюючого органу у доступі до проведення перевірки на об`єкті будівництва. Одночасно із цим, суди обох інстанцій визнали підтвердженими доводи позивача про те, що директор підприємства у період проведення перевірки дійсно перебував у відрядженні за межами населеного пункту.
V. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ 
Касаційна скарга обґрунтована тим, що судами попередніх інстанцій неповно з`ясовані обставини справи, що призвело до неправильного вирішення спору по суті. Скаржник наполягає на тому, що суб`єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний    контроль, зобов`язаний допускати посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного    контролю    до проведення перевірки. Скаржник зазначає, що позивачем не було надано до перевірки запитуваних документів, що свідчить про перешкоджання посадовим особам контролюючого органу у реалізації своїх повноважень щодо здійснення державного архітектурно-будівельного контролю на об`єкті будівництва. За таких обставин, скаржник вважає свої дії щодо застосування заходів реагування у вигляді видання обов`язкового до виконання припису та накладення штрафу обґрунтованими.
Позивач скористався своїм процесуальним правом і подав відзив на касаційну скаргу, у якому з посиланням на законність і обґрунтованість рішень судів попередніх інстанцій просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення без змін. За твердженнями позивача, у контролюючого органу не було правових підстав для складання акту про недопуск посадових осіб до проведення перевірки, позаяк такий може складатися за наявності фізичної присутності суб`єкта господарювання та вчинення ним дій, направлених на недопущення перевіряючих на об`єкт перевірки. Натомість у спірному випадку, жодних перешкод з боку позивача на об`єкт перевірки не вчинялося. Об`єкт перевірки є завершеним і доступ до нього вільний.
VІ. ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Верховний Суд перевірив доводи касаційної скарги, правильність застосування судами норм матеріального права та дійшов таких висновків.
Статтею 1 Закону України від 16.11.1992 №2780-XII «Про основи містобудування» (далі - Закон №2780-XII) визначено, що містобудування (містобудівна діяльність) - це цілеспрямована діяльність державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, громадян, об`єднань громадян по створенню та підтриманню повноцінного життєвого середовища, яка включає прогнозування розвитку населених пунктів і територій, планування, забудову та інше використання територій, проектування, будівництво об`єктів містобудування, спорудження інших об`єктів, реконструкцію історичних населених пунктів при збереженні традиційного характеру середовища, реставрацію та реабілітацію об`єктів культурної спадщини, створення інженерної та транспортної інфраструктури.
Статтею 6 цього Закону визначено, що законодавство України про містобудування складається з Конституції України, цього Закону, законів України «Про регулювання містобудівної діяльності», «Про архітектурну діяльність» та інших нормативно-правових актів, що видаються на їх виконання.
Закон №3038-VI встановлює правові та організаційні основи містобудівної діяльності і спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів.
Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у порядку, встановленому статтею 41 Закону №3038-VI.
Відповідно до цієї норми, державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.
Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Процедура здійснення заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт визначена Порядком № 553.
Згідно із пунктами 5, 7 Порядку №553 державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.
Підставами для проведення позапланової перевірки є, зокрема, вимога правоохоронних органів про проведення перевірки.
Статтею 7 Закону України від 05.04.2007    № 877-V «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» визначено, що для здійснення планового або позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає наказ    (рішення, розпорядження), який має містити найменування суб`єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки.
На підставі наказу (рішення, розпорядження) оформляється посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю), яке підписується керівником органу державного нагляду (контролю) (головою державного колегіального органу) або його заступником (членом державного колегіального органу) із зазначенням прізвища, ім`я та по батькові і засвідчується печаткою.
У посвідченні (направленні) на проведення заходу, зокрема, зазначається дата початку та дата закінчення заходу.
Згідно із абз. 11 пункту 7 Порядку №553 під час проведення позапланової перевірки посадова особа    органу державного архітектурно-будівельного    контролю    зобов`язана пред`явити службове посвідчення та    надати копію    направлення для проведення позапланової перевірки.
Пунктом 9 Порядку №553 передбачено, що державний архітектурно-будівельний    контроль    здійснюється у присутності суб`єктів містобудування або їх представників, які будують або збудували об`єкт будівництва.
Відповідно до підпункту 1 пункту 11 цього Порядку, посадові особи    органів державного архітектурно-будівельного    контролю    під час проведення перевірки мають право: безперешкодного доступу    до місць будівництва об`єктів    та до об`єктів, що підлягають обов`язковому обстеженню.
Зміст наведених норм свідчить, що посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю, здійснюють, зокрема, позапланові перевірки суб`єктів містобудування на предмет дотримання ними під час здійснення будівництва вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності та інших нормативних актів, що регулюють даний вид діяльності та під час здійснення такого контролю мають право на, зокрема безперешкодний доступ на місце будівництва об`єкта та до об`єктів, що підлягають обов`язковому обстеженню.
Вказаному праву контролюючого органу кореспондує право суб`єкта містобудування бути присутнім під час здійснення перевірки, або забезпечити присутність своїх представників.
Водночас,  приписи Закону №3038-VI та  Порядку №533 не визначають чіткого порядку попереднього повідомлення суб`єкта містобудування про проведення позапланової перевірки як обов`язкової передумови її проведення, однак, для забезпечення присутності суб`єкта містобудування або уповноваженого ним представника під час проведення такої, відповідач, здійснюючи підготовку до проведення позапланової перевірки, повинен вчинити дії щодо повідомлення суб`єкта містобудування про її проведення. Це дає можливість реалізувати наявне у суб`єкта містобудування право бути присутнім під час проведення перевірки (висновок щодо застосування норм права, наведений у постановах Верховного Суду від 14.11.2019 у справі №822/680/16, від 31.10.2019 у справі №822/681/16 та від 07.07.2022 у справі №280/1736/19).
У справі, що розглядається, суди попередніх інстанцій встановили, що листом від 10.09.2018 Управління повідомило керівника ТОВ «ПМК-77» про те, що відповідачем проводиться позапланова перевірка на підставі листа Управління СБУ в Івано-Франківській області від 27.08.2018 №60/8-3570 щодо дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, зокрема, на об`єкті будівництва: «Будівництво берегоукріплювальних споруд на території Яблуницької сільської ради Верховинського району Івано-Франківської області». У зв`язку із цим, відповідачем вимагалося від керівника ТОВ «ПМК-77» надати представника та належним чином завірені копії документів щодо виконання будівельних робіт по об`єктах будівництва, згідно переліку.
Проте, суди обох інстанцій констатували, що у листі Управління від 10.09.2018 відсутня інформація про дату та час проведення позапланової перевірки позивача.
Інших документів із зазначенням інформації про дату та час проведення позапланового заходу на адресу позивача не надсилалося.
Отже, колегія суддів погоджується із висновками судів попередніх інстанцій про неналежне повідомлення позивача про позаплановий захід, що позбавило суб`єкта господарювання права бути присутнім на об`єкті перевірки та відповідно надати документи.
В контексті наведеного, колегія суддів також зазначає, що відсутність на об`єкті будівництва, який перевіряється, суб`єкта містобудування, що обізнаний про намір проведення такої перевірки, не може бути перешкодою для реалізації контролюючим органом своїх повноважень у сфері державного нагляду (контролю), оскільки з метою їх виконання останній наділений правом, зокрема: безперешкодного доступу до місць будівництва об`єктів та до об`єктів, що підлягають обов`язковому обстеженню; вимагати у випадках, визначених законодавством, вибіркового розкриття окремих конструктивних елементів будинків і споруд, проведення зйомки і замірів, додаткових лабораторних та інших випробувань будівельних матеріалів, виробів і конструкцій; здійснювати фіксування процесу проведення перевірки з використанням фото-, аудіо- та відеотехніки тощо (пункти 1, 8 та 10 частини другої статті 41 Закону №3038-VI).
Натомість, як встановили суди обох інстанцій, в матеріалах справи відсутні будь-які докази про фізичне обмеження керівником ТОВ «ПМК-77» доступу посадових осіб відповідача до об`єкта «Будівництво берегоукріплювальних споруд на території Яблуницької сільської ради Верховинського району Івано-Франківської області».
Як встановили суди попередніх інстанцій, на момент проведення позапланової перевірки, директор  ТОВ «ПМК-77» ОСОБА_1 у період з 24.09.2018 до 28.09.2018 перебував у відрядженні у с. Синевір Міжгірського району Закарпатської області, що підтверджується документально.
Відсутність у діях директора ТОВ «ПМК-77» ОСОБА_1 порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил також встановлена судовими рішення у справі №344/17073/18 про оскарження постанови УДАБІ від 11.10.2018 №182/1009/m6/2018 у справі про адміністративне правопорушення, якою було визнано ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 96 статті 126 КУпАП та накладено на штраф у розмірі 5100 грн.
Оцінюючи доводи скаржника щодо невиконання позивачем вимог Управління про надання належним чином завірених копій документів по виконанню будівельних робіт, колегія суддів погоджується із висновками судів попередніх інстанцій про те, що такі доводи є безпідставними, позаяк ТОВ «ПМК-77» у надісланому відповідачу листі № 135 від 21.09.2018 не відмовлявся від надання документів, а просило додатково уточнити копії яких саме документів (в тому числі договорів) та за які періоди необхідно підготувати та подати до УДАБІ для перевірки. 
Суди першої та апеляційної інстанцій правильно констатували, що викладені у листі УДАБІ від 10.09.2018 вимоги щодо надання документів містили загальний обсяг документів, без будь-якої конкретизації.
За наведеного правового регулювання та встановлених у справі обставин, колегія суддів вважає правильними висновки судів попередніх інстанцій, що у посадових осіб відповідача були відсутні підстави для складання акту про недопущення посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю на об`єкти будівництва, підприємства будівельної галузі для виконання покладених на них функцій від 26.09.2018.
Відповідно, зважаючи на те, що факт недопуску позивачем посадових осіб УДАБІ в Івано-Франківській області на об`єкт перевірки - відсутній, притягнення ТОВ «ПМК-77» до відповідальності на підставі 2 частини шостої статті 2 Закону України від 14.10.1994 №208/94-ВР також є протиправним.
Судами попередніх інстанцій встановлено, що 26.09.2018, окрім акту про недопуск посадових осіб до перевірки, протоколу про правопорушення у сфері містобудівної діяльності, посадовими особами відповідача також було складено припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 26.09.2018, яким вимагалося від ТОВ «ПМК-77» допустити посадових осіб до позапланової перевірки до 10.10.2018.
Надаючи правову оцінку припису про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 26.09.2018, колегія суддів зазначає таке.
Згідно із пунктом 17 Порядку № 553 у разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, крім акту перевірки, складається протокол разом з приписом усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил або приписом про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт.
Частиною восьмою статті 7 Закону N877-V визначено, що припис - обов`язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб`єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства. Припис не передбачає застосування санкцій щодо суб`єкта господарювання. Припис видається та підписується посадовою особою органу державного нагляду (контролю), яка здійснювала перевірку.
Зміст наведених норм права дає підстави дійти висновку, що припис органу державного нагляду (контролю) виноситься лише у випадку виявлення під час перевірки порушень вимог містобудівного законодавства та повинен містити вимогу щодо усунення цих порушень.
Натомість вимога припису від 26.09.2018 допустити посадових осіб до позапланової перевірки не направлена на усунення порушень вимог містобудівного законодавства, позаяк внаслідок непроведення перевірки не встановлено жодних порушень. Припис не може замінювати форму контролю як проведення перевірки.
Також, шляхом складання такого припису неможливо усунути стверджуване відповідачем порушення, яке полягає у недопущенні перевіряючих до проведення перевірки, оскільки таке недопущення вже відбулося і зобов`язання у подальшому допустити перевіряючих не усуне факту порушення.
Такий висновок відповідає правовій позиції, викладеній в постановах Верховного Суду від 24.09.2018 у справі №489/3898/15-а, від 11.02.2020 у справі №824/478/16-а та від 03.12.2021 у справі №816/2135/16.
Доводи касаційної скарги зводяться виключно до непогодження з оцінкою обставин справи, наданою судами першої та апеляційної інстанцій. Касаційна скарга не містить інших обґрунтувань ніж ті, які були зазначені (наведені) у відзиві на позовну заяву та апеляційній скарзі з урахуванням яких судами вже надана оцінка встановленим обставинам справи. Обґрунтувань неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права касаційна скарга ДАБІ України не містить не містить. 
Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (рішення у справах «Пономарьов проти України» та «Рябих проти Російської Федерації», у справі «Нєлюбін проти Російської Федерації») повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду, перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію. Повноваження вищих судів щодо скасування чи зміни тих судових рішень, які вступили в законну силу та підлягають виконанню, мають використовуватися для виправлення фундаментальних порушень.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, №63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
VІІ. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ
За правилами статті 350 КАС України суд    касаційної інстанції    залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що    суди першої    та    апеляційної інстанцій    не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
Керуючись статтями 345, 349, 350, 355, 356, 359 КАС України, Суд
П О С Т А Н О В И В:
Касаційну скаргу Державної архітектурно-будівельної інспекції України залишити без задоволення.
Рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 14.12.2018 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 25.09.2019 у справі №0940/1982/18 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.
Судді Верховного Суду:                                                                   С. М. Чиркін
                                                                                          А. А. Єзеров
                                                                                          В. М. Кравчук