УХВАЛА

24 жовтня 2022 року 
м. Київ

cправа №  915/1270/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: 
Бенедисюка І.М. (головуючий), Булгакової І.В., Селіваненка В.П.,
розглянувши матеріали касаційної скарги акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Миколаївгаз"
на ухвалу господарського суду Миколаївської області від 01.02.2022 та
постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 13.09.2022,
за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України"
до акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Миколаївгаз"
про стягнення коштів,
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг
та зустрічним позовом акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Миколаївгаз"
до товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України"
про зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Миколаївгаз" (далі -     АТ "ОГС "Миколаївгаз", скаржник) звернулося 12.10.2022 через систему "Електронний суд" до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить: скасувати ухвалу господарського суду Миколаївської області від 01.02.2022, залишену без змін постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 13.09.2022 (повний текст постанови виготовлено в той же день) зі справи № 915/1270/20 про повернення зустрічної позовної заяви                    АТ "ОГС "Миколаївгаз", направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Крім того, прохальна частина касаційної скарги містить клопотання про визнання поважною причини пропуску строку на касаційне звернення та поновлення його.

Дослідивши матеріали касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з таких підстав.

Ухвалою місцевого господарського суду від 01.02.2022, залишеною без змін постановою апеляційного господарського суду від 13.09.2022, зі справи                       № 915/1270/20 повернуто зустрічний позов АТ "ОГС "Миколаївгаз" на підставі частин другої та шостої статті 180 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Не погоджуючись із вказаними судовими актами, АТ "ОГС "Миколаївгаз" оскаржило їх до Верховного Суду з мотивів прийняття судових рішень з порушенням норм процесуального права, що призвело до ухвалення помилкових судових актів, які ґрунтуються на висновках, зроблених після неповного та необ`єктивного з`ясування всіх дійсних обставин, що мають значення для справи, а тому судові рішення, на думку скаржника, підлягають скасуванню.

Касаційний господарський суд вважає такі доводи скаржника помилковими, зважаючи на наступне.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, предметом первісної позовної заяви (поданої 15.10.2020) є вимога товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" (далі - ТОВ "Оператор газотранспортної системи України") про стягнення з АТ "ОГС "Миколаївгаз" грошових коштів у сумі                         39 558 780,13 грн, з яких: 34 609 450,95 грн основного боргу; 3 537 730,13 грн пені;   770 265,05 грн 3% річних та 641 334,00 грн інфляційних втрат, за договором транспортування природного газу від 04.02.2020 № 2002000111 (в частині сплати негативних щодобових небалансів за січень 2020 року). Між тим у подальшому (13.08.2021) позивач звернувся до суду із заявою про збільшення позовних вимог, з урахуванням якої просив суд стягнути з відповідача борг з оплати за негативні щодобові небаланси за вищевказаним договором (за період січень-березень 2021 року) у сумі 365 355 735,63 грн, з якої: 335 849 319,74 грн основного боргу,                    19 110 414,97 грн пені, 3 896 203,92 грн 3 % річних, та 6 499 797,00 грн інфляційних втрат. Тоді як предметом зустрічного позову є вимога АТ "ОГС "Миколаївгаз" до      ТОВ "Оператор газотранспортної системи України" про зобов`язання привести свої дії у відповідність до пунктів 9.1., 9.2., 9.3. договору транспортування природного газу від 04.02.2020 № 2002000111 та положень розділу XIII Кодексу газотранспортної системи (далі - Кодекс ГТС), розділу XIV Кодексу ГТС шляхом: здійснення розрахунку маржинальної ціни, покладеної в основу визначення розміру добового негативного небалансу (за січень-березень 2021 року) у відповідний спосіб, передбачений пунктами 7, 8-11 глави 6 розділу XIV Кодексу ГТС; вчинити балансуючі дії (за лютий - березень 2021 року), шляхом купівлі та продажу короткострокових стандартизованих продуктів та/або використання послуг балансування.

Суди відзначили, що предметом первісного та зустрічного позовів є різні матеріально-правові вимоги, які ґрунтуються на різних обставинах, якими позивачі за первісним та зустрічним позовами обґрунтовують свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Обставини, які зазначені в якості підстав первісного та зустрічного позовів, підтверджуються різними доказами, що, в свою чергу, свідчить про невідповідність зустрічного позову ознакам взаємної пов`язаності з первісним позовом. Задоволення зустрічного позову безпосередньо не виключатиме повністю або частково задоволення первісного позову, подання такого зустрічного позову не доводить відсутності у позивачів матеріально-правової підстави для задоволення первісного позову, з яких випливає суб`єктивне право позивача за первісним позовом.

Відповідно до частини другої статті 180 ГПК України зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані та спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Взаємна пов`язаність зустрічного та первісного позовів може виражатись у підставах цих позовів або поданих доказах, вимоги за зустрічним і первісним позовами можуть зараховуватися. Водночас подання зустрічного позову, задоволення якого виключатиме повністю або частково задоволення первісного позову, має на меті довести відсутність у позивача матеріально-правової підстави на задоволення первісного позову через відсутність матеріальних правовідносин, з яких випливає суб`єктивне право позивача за первісним позовом.
Отже, колегія суддів дійшла висновку, що постановляючи ухвалу про повернення зустрічної позовної заяви (з чим погодився апеляційний господарський суд), місцевий суд правомірно керувався частинами другою та шостою статті 180 ГПК України, за якими зустрічна позовна заява повертається ухвалою суду заявнику, якщо предметом первісного та зустрічного позовів є різні матеріально-правові вимоги, які ґрунтуються на різних обставинах, якими позивачі за первісним та зустрічним позовами обґрунтовують свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Відтак правильне застосування судами попередніх інстанцій норм ГПК України під час постановлення ухвали господарського суду Миколаївської області від 01.02.2022, залишеної без змін постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 13.09.2022 зі справи № 915/1270/20, є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо застосування чи тлумачення цих норм.

Згідно з частиною другою статті 293 ГПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Принагідно колегія суддів зазначає, що право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до нього, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення (MUSHTA v. UKRAINE 8863/06, §   37, ЄСПЛ, від 18.11.2010).

У рішенні Європейського суду з прав людини Levages Prestations Services v.                (№ 21920/93, § 48, ЄСПЛ, від 23.10.1996) вказано, що зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, роль якого обмежено перевіркою правильності застосування норм закону, процесуальні процедури у такому суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється після його розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

Таким чином, Касаційний господарський суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою АТ "ОГС "Миколаївгаз" на ухвалу господарського суду Миколаївської області від 01.02.2022 та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 13.09.2022 зі справи                             № 915/1270/20 на підставі частини другої статті 293 ГПК України, оскільки правильне застосовування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.

Верховний Суд також наголошує, що повернення зустрічного позову в межах цієї справи не є перешкодою в доступі до правосуддя, адже учасник справи не позбавляється можливості подання такого позову як окремого на загальних підставах.

Зважаючи на відсутність підстав для відкриття касаційного провадження, клопотання скаржника про визнання поважною причини пропуску строку на касаційне звернення та поновлення його не підлягає розгляду.

Керуючись статтями 234, частиною другою статті 293 ГПК України, Касаційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Миколаївгаз" на ухвалу господарського суду Миколаївської області від 01.02.2022 та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 13.09.2022 зі справи                             № 915/1270/20.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя                                                                                                      І. Бенедисюк

Суддя                                                                                                      І. Булгакова

Суддя                                                                                                      В. Селіваненко