УХВАЛА

21 грудня 2022 року 
м. Київ

Справа №  32/257-10 

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду                         Багай Н. О.,
розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Будсервіс Динамо Дніпро"
на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 03.11.2022 у справі
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Будсервіс Динамо Дніпро"
до Громадської організації "Дніпропетровська обласна організація фізкультурно-спортивного товариства "Динамо" України",
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Дніпровської міської ради,
про визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

01.12.2022 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Будсервіс Динамо Дніпро" на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 03.11.2022 (повний текст складено 08.11.2022), ухвалену за результатами перегляду рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 30.09.2010 у справі №  32/257-10, надіслана 28.11.2022 до Верховного Суду засобами поштового зв`язку. 

Перевіривши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Будсервіс Динамо Дніпро", Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення касаційної скарги без руху з огляду на таке. 

У статті 290 Господарського процесуального кодексу України визначені вимоги до форми та змісту касаційної скарги.

Відповідно до пункту 3 частини 2 статті 290 Господарського процесуального кодексу України у касаційній скарзі повинно бути зазначено повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб).

Згідно з частиною 1 статті 41 Господарського процесуального кодексу України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони та треті особи.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Будсервіс Динамо Дніпро", звертаючись з цією касаційною скаргою зазначає, що відповідачем у справі №  32/257-10 є Дніпропетровська обласна організація фізкультурно-спортивне товариство "ДИНАМО" УКРАЇНИ" (49600, Дніпропетровська область, місто Дніпро, вулиця Костомарівська, будинок 8; ідентифікаційний код: 02942261).

Водночас згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань Дніпропетровська обласна організація фізкультурно-спортивне товариство "ДИНАМО" УКРАЇНИ" змінила назву на Громадську організацію "Дніпропетровська обласна організація фізкультурно-спортивного товариства "Динамо" України".

Отже, Товариству з обмеженою відповідальністю "Будсервіс Динамо Дніпро" необхідно зазначити правильне найменування відповідача у справі №  32/257-10, а саме Громадської організації "Дніпропетровська обласна організація фізкультурно-спортивного товариства "Динамо" України".

Крім того, відповідно до пункту 6 частини 2 статті 290 Господарського процесуального кодексу України у касаційній скарзі повинні бути зазначені вимоги особи, яка подає касаційну скаргу. 

Товариство з обмеженою відповідальністю "Будсервіс Динамо Дніпро", звертаючись із касаційною скаргою, предметом касаційного оскарження визначило постанову Центрального апеляційного господарського суду від 03.11.2022. Однак у прохальній частині цієї скарги просить суд, зокрема, скасувати постанову Центрального апеляційного господарського суду від 02.11.2022, яка згідно з Єдиним державним реєстром судових рішень у справі №  32/257-10 не ухвалювалась.

За таких умов касаційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Будсервіс Динамо Дніпро" не відповідає вимогам пункту 6 частини 2 статті 290 Господарського процесуального кодексу України щодо її змісту, а саме скаржником неправильно зазначено судове рішення, яке він просить скасувати.

Крім того, відповідно до пункту 2 частини 4 статті 290 Господарського процесуального кодексу України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з підпунктом 5 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" (у редакції, чинній на час звернення з касаційною скаргою) за подання до господарського суду касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 200 % ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Як вбачається з матеріалів касаційної скарги, позов було подано у 2010 році.

За нормами статті 44, частини 1 статті 46 Господарського процесуального кодексу України, у редакції, яка була чинною станом на момент подання позовної заяви (2010 рік), судові витрати складаються, зокрема, з державного мита. Державне мито сплачується чи стягується в доход державного бюджету в порядку і розмірі, встановлених законодавством України. 

Порядок і розмір сплати державного мита в Україні було встановлено Декретом Кабінету Міністрів України "Про державне мито".

Відповідно до пункту 2 статті 3 вказаного Декрету (у редакції 2010 року), розміри ставок державного мита, що подаються до господарських судів встановлюються в таких розмірах:
а) із заяв майнового характеру - 1 % ціни позову, але не менше 6 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (102,00 грн (6 х 17,00 грн)) і не більше 1500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (25  500,00  грн (1500 х 17,00 грн )).
б) із позовних заяв немайнового характеру, в тому числі із заяв про визнання недійсними повністю або частково актів ненормативного характеру; із заяв кредиторів про порушення справ про банкрутство, а також із заяв кредиторів, які звертаються з майновими вимогами до боржника після оголошення про порушення справи про банкрутство - 5 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (85,00 грн (5 х 17,00 грн)).

Як вбачається з матеріалів касаційної скарги, предметом позову у цій справі є вимога Товариства з обмеженою відповідальністю "Будсервіс Динамо Дніпро" про визнання за ним права власності на нерухоме майно - водно-спортивної бази, розташованої за адресою: м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 13 А; яка складається з таких обєктів: будівля водноспортивної бази площею 374,2 мІ (літ. А-1); №  1, 2 - огорожа; І, ІІ - мостіння; побутове приміщення площею 18,6 мІ (літ. Б-1); побутове приміщення площею 22,1 мІ (літ. В-1); побутове приміщення площею 20,1 мІ (літ. Ж-1); побутове приміщення площею 20,1 мІ (літ. З-1); тимчасова будівля площею 6,7 мІ (літ. Г); тимчасова будівля площею 14,4 мІ (літ. Д).

Статтею 55 Господарського процесуального кодексу України (у редакції 2010 року), передбачено визначення ціни позову у позовах про стягнення грошей і про витребування майна. Відповідні позовні заяви мають майновий характер. Судовий збір за подання до господарського суду позовної заяви про визнання права власності визначається з урахуванням вартості спірного майна (як зі спору майнового характеру).

Таким чином, предметом позову є вимога майнового характеру, тобто державне мито (сума судового збору), що підлягає сплаті за звернення з касаційною скаргою, повинно сплачуватися за ставками, встановленими для майнових вимог, виходячи з вартості спірного нерухомого майна станом на момент звернення з позовом.

На підтвердження сплати судового збору за подання касаційної скарги Товариством з обмеженою відповідальністю "Будсервіс Динамо Дніпро" подано платіжні доручення від 17.11.2022 №  12 на суму 2  040,75 грн та від 17.11.2022 №  13 на суму 2  481,00 грн. Проте Верховний Суд не може перевірити чи судовий збір за подання касаційної скарги сплачено у встановленому законом розмірі у зв`язку з тим, що в рішеннях судів попередніх інстанцій містяться різні відомості про вартість спірного майна та у зв`язку з відсутністю доказів на підтвердження вартості цього майна станом на 2010 рік.

Отже, з огляду на незазначення скаржником ціни позову, з урахуванням вартості майна на момент звернення з позовною заявою, Суд позбавлений можливості перевірити та/або здійснити належний розрахунок суми судового збору за подання касаційної скарги відповідно до норм законодавства на підставі належних та допустимих доказів.

Таким чином, сума судового збору за подання касаційної скарги повинна розраховуватися наступним чином: "Х" (вартість спірного нерухомого майна) х 1  % х 200  %.

Також згідно з приписами частин 1, 2 статті 9 Закону "Про судовий збір" судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, яка саме позовна заява (заява, скарга, дія) оплачується судовим збором.

Разом з тим, відповідно до пункту 3.7. Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої Постановою правління Національного банку України від 21.01.2004 №  22, визначено, що реквізит платіжного доручення "Призначення платежу" заповнюється платником так, щоб надавати повну інформацію про платіж та документи, на підставі яких здійснюється перерахування коштів отримувачу. Повноту інформації визначає платник з урахуванням вимог законодавства України. Платник відповідає за дані, що зазначені в реквізиті платіжного доручення "Призначення платежу".

Товариство з обмеженою відповідальністю "Будсервіс Динамо Дніпро" додало до касаційної скарги в якості сплати судового збору платіжні доручення від 17.11.2022 №  12 на суму 2  040,75 грн та від 17.11.2022 №  13 на суму 2  481,00 грн, у призначенні платежу яких вказано: *;101;22030102;35738800;Судовий збір, за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ?Будсервіс Динамо Дніпро?, ВЕРХОВНИЙ СУД (Касаційний господарський суд).

Верховний Суд зазначає, що подані платіжні доручення про сплату судового збору за оскарження постанови суду апеляційної інстанції у справі  №  32/257-10 не можуть вважатися належним доказом сплати судового збору за подання до Верховного Суду касаційної скарги на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 03.11.2022 у справі №  32/257-10, оскільки в реквізиті поданих платіжних доручень "Призначення платежу" платником не вказано номер справи та рішення суду, за оскарження якого  сплачується судовий збір.

Відповідно до частини 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, вона залишається без руху.

Отже, для усунення недоліків касаційної скарги Товариству з обмеженою відповідальністю "Будсервіс Динамо Дніпро" необхідно подати:
- нову редакцію касаційної скарги, в якій слід правильно зазначити відомості щодо відповідача у цій справі, а саме Громадської організації "Дніпропетровська обласна організація фізкультурно-спортивного товариства "Динамо" України" та уточнити вимоги касаційної скарги, а саме правильно зазначити дату рішення суду апеляційної інстанції інстанції, яке скаржник просить скасувати;
- докази вартості спірного майна та докази сплати судового збору за подання касаційної скарги у справі №  32/257-10 в установленому законом порядку та розмірі, а саме у розмірі суми розрахованої за формулою: вартість спірного майна х 1 % х 200 %, за реквізитами, що зазначені на офіційному сайті Верховного Суду в розділі "Судовий збір".

У разі невиконання у встановлений законом строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута скаржникові.

Керуючись статтями 234, 235, 290, частиною 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд 

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Будсервіс Динамо Дніпро" на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 03.11.2022 у справі №  32/257-10 залишити без руху до 16.01.2023, але строк виконання цієї ухвали не може перевищувати десяти днів із дня вручення її скаржникові. 

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не  підлягає.
Суддя                                                                                                          Н. О. Багай