break-word'> 

УХВАЛА
19 грудня 2022 року
м. Київ
 
справа № 305/1573/16
провадження № 51-1155ск20 
 
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого           ОСОБА_1 ,
суддів                        ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
 
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 на вирок Тячівського районного суду Закарпатської області від 06 листопада 2019 року та ухвалу Львівського апеляційного суду від 12 вересня 2022 року у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_5 і ОСОБА_6 ,
 
встановив:
 
У касаційній скарзі захисник порушується питання про перегляд судових рішень стосовно  ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в касаційному порядку.
 
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), суд касаційної інстанції дійшов висновку, що її подано без додержання пунктів 4, 5 ч. 2, ч. 4 цієї статті. 
 
Зі змісту касаційної скарги вбачається, що захисник не погоджуються з вироком місцевого суду та ухвалою суду апеляційної інстанції, просить їх скасувати. При цьому, аналізує фактичні обставини справи, здійснює аналіз доказів вважає, що суд їх неправильно оцінив, оспорює їх допустимість і стверджує про неповноту судових розглядів при цьому не наводить порушень процесуального закону та (або) закону України про кримінальну відповідальність.  
 
Відповідно до ст. 433 КПКсуд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги. При цьому наділений повноваженнями лише щодо перевірки правильності застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.   
 
Пунктом 4 ч. 2 ст. 427 КПК визначено, що касаційна скарга повинна містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.
 
Необхідно врахувати, що згідно з ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є лише: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК), неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК) та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК).
 
Усупереч наведеним положенням кримінального процесуального закону з касаційної скарги неможливо зрозуміти, які конкретно порушення допустили суди першої та апеляційної інстанцій, як ці порушення вплинули на законність і обґрунтованість ухвалених судових рішень та чому їх слід відносити з огляду на положення статей 370, 412-414 КПК, до безумовних підстав для скасування або зміни оскаржуваних судових рішень касаційним судом відповідно до ст. 438 КПК. 
 
Відповідно до статей 404, 409, 419 КПК суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги та у своїй ухвалі надає вичерпну відповідь на доводи, наведені в ній, однак касаційна скарга не містить будь-яких посилань на недотримання процесуального закону під час апеляційного розгляду.
 
Скаржнику слід належним чином обґрунтувати свою позицію щодо істотності порушень кримінального процесуального закону, зазначити яку норму або норми  закону України про кримінальну відповідальність суди першої та апеляційної інстанцій неправильно застосували, обґрунтувати в чому суть цих порушень, що є підставою для зміни або скасування судового рішення згідно з ч. 1 
ст. 438 КПК, та належно систематизувати викладені в касаційній скарзі доводи.
 
Отже, зазначаючи у касаційній скарзі про незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення і які, на її думку, допущені судом або судами під час їх винесення, навести конкретні докази та аргументи на обґрунтування кожної позиції та розкрити суть цих порушень.
Крім цього, усупереч вимогам ст. 436 КПК у касаційній скарзі викладено вимоги, які не належать до повноважень суду касаційної інстанції. 
Згідно зі ст. 436 КПК суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: 1) залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення; 2) скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; 3) скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження встановивши обставини визначені с. 284 КПК; 4) змінити судове рішення.
Також скаржнику слід взяти до уваги, що вимоги касаційної скарги повинні узгоджуватись з її описовою частиною у якій повинні бути наведені конкретні обґрунтування по кожному пункту вимог з урахуванням процесуального закону.     
Крім того, п. 4 ст. 427 КПК визначено, що касаційна скарга підписується особою, яка її подає. Разом з цим касаційна скарга не підписана захисником. Також останній аркуш касаційної скарги містить посилання на прізвища засуджених ОСОБА_5 і ОСОБА_6 підписи яких відсутні. Таким чином скаржнику необхідно визначити хто є особою (особами), яка (які) звертається з касаційною скаргою або це є спільна касаційна скарга.
  
Оскільки касаційна скарга захисника не відповідає приписам, передбаченим ст. 427 КПК, колегія суддів вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 КПК залишити її без руху та встановити строк, необхідний для усунення зазначених в ухвалі недоліків (захисник повинен підтвердити, що ним не пропущено встановленого за ухвалою суду строку під час повторного звернення до суду). 
Керуючись ч. 1 ст. 429, ст. 441 КПК, Верховний Суд 
 
постановив:
 
Касаційну скаргузахисника ОСОБА_4 на вирок Тячівського районного суду Закарпатської області від 06 листопада 2019 року та ухвалу Львівського апеляційного суду від 12 вересня 2022 рокуу кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_5 та ОСОБА_6 залишити без руху і надати для усунення виявлених недоліків 10 днів з дня отримання ухвали. 
 
У разі невиконання вимог касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:

ОСОБА_1                                          ОСОБА_2                                             ОСОБА_3