ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2022 року 
м. Київ

cправа №  922/2315/16 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Погребняка В.Я. (головуючий), Васьковського О.В., Жукова С.В.,
за участю секретаря судового засідання Кравченко О.В.,

учасники справи:
боржник - Державне підприємство "Дослідне господарство "Борки" Інституту овочівництва та баштанництва Національної академії аграрних наук України",
представник боржника - Гордієнко А.Г., адвокат, ордер (в режимі відеоконференції за допомогою системи відеоконференцзв`язку за посиланням на офіційний вебпортал судової влади України vkz.court.gov.ua.,
арбітражний керуючий (розпорядник майна) - Татіщев Олександр Євгенович - особисто (в режимі відеоконференції за допомогою системи відеоконференцзв`язку за посиланням на офіційний вебпортал судової влади України vkz.court.gov.ua.),
заявник касаційної скарги - Інститут овочівництва та баштанництва Національної академії аграрних наук України,
представник - Овчинніков Ю.В., адвокат (в режимі відеоконференції здійснити за допомогою системи відеоконференцзв`язку за посиланням на офіційний вебпортал судової влади України vkz.court.gov.ua.),
заявник касаційної скарги - Заступник керівника Харківської обласної прокуратури,
представник - Штін Д.С., прокурор відділу Офісу Генерального прокурора (посв. № 055276 від 07.02.2020),
за участю:
Національна академія аграрних наук України - Бондаренко А.М. (довіреність №11-4/1 від 21.07.22),

розглянув у відкритому судовому засіданні (в режимі відеоконференцзв`язку за посиланням на офіційний вебпортал судової влади України vkz.court.gov.ua.) касаційні скарги
1. Інституту овочівництва та баштанництва Національної академії аграрних наук України
2. Заступника керівника Харківської обласної прокуратури,

на ухвалу Господарського суду Харківської області від 21.04.2022,
у складі судді: Усатого В.О.
та постанову Східного  апеляційного господарського суду від 14.07.2022,
у складі колегії суддів: Хачатрян В.С. (головуючий), Россолов В.В., Склярук О.І.,

у справі за заявою 
Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгова Аграрна Компанія"
до Державного підприємства "Дослідне господарство "Борки" Інститут овочівництва та баштанництва Національної академії аграрних наук України"
про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст вимог

1. Ухвалою Господарського суду Харківської області від 03.08.2016 порушено провадження у справі про банкрутство Державного підприємства "Дослідне господарство "Борки" Інституту овочівництва та баштанництва Національної академії аграрних наук України (далі - ДП "ДГ "Борки" ІОБ НААН, боржник);
визнано вимоги ініціюючого кредитора - Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгова Аграрна Компанія" (далі - ТОВ "Торгова Аграрна Компанія", кредитор) в розмірі 6   086   635,33 грн. основного боргу;
введено мораторій на задоволення вимог кредиторів;
введено процедуру розпорядження майном боржника на строк 115 календарних днів;
призначено розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Татіщева О.Є .

2. Оприлюднення оголошення про порушення справи про банкрутство здійснено на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України 05.08.2016 № 34202.

3. Ухвалою Господарського суду Харківської області від 22.03.2017 відмовлено в задоволенні клопотання ТОВ "Торгова Аграрна Компанія" про відсторонення від посади керівника боржника;
задоволено клопотання розпорядника майна про відсторонення керівника боржника від посади;
відсторонено керівника ДП "ДГ "Борки" ІОБ НААН" ОСОБА_2 від посади;
покладено виконання обов`язків керівника боржника на розпорядника майна арбітражного керуючого Татіщева О.Є .

4. Ухвалою Господарського суду Харківської області від 06.03.2018 затверджено реєстр вимог кредиторів ДП «ДГ «Борки» ІОБ НААН».

5. 22.05.2018 ТОВ "Торгова Аграрна Компанія" подано заяву про спростування майнових дій боржника в порядку статті 20 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закон про банкрутство), в якій заявник просив суд:

5.1. Визнати неправомірними та спростувати майнові дії ДП "ДГ "Борки" ІОБ НААН" щодо надання згоди на вилучення земельної ділянки орієнтовною площею 1204,6 га, яка перебуває на праві постійного користування на підставі Державного акту від 01.07.1994 серії ХР № 12-00-000201 та розташована за межами населених пунктів на території Бірківської сільської ради Зміївського району Харківської області з подальшою передачею земельної ділянки Інституту овочівництва і баштанництва Національної академії аграрних наук України (код ЄДРПОУ 00497124).

5.2. Визнати незаконним та скасувати розпорядження Зміївської районної державної адміністрації Харківської області від 15.11.2017 № 326 «Про вилучення з постійного користування Державного підприємства "Дослідне господарство "Борки" Інституту овочівництва і баштанництва Національної академії аграрних наук України" земельної ділянки" щодо земельної ділянки загальною площею 1203,2074 га, рілля, із земель державної власності сільськогосподарського призначення, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої за межами населеного пункту на території Бірківської сільської ради Зміївського району Харківської області за кадастровим номером 6321780500:01:000:0267.

5.3. Ухвалою Господарського суду Харківської області від 05.07.2018 у справі                     № 922/2315/16 (залишеною без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 03.12.2018 та постановою Верховного Суду від 23.04.2019) відмовлено в задоволенні заяви кредитора - ТОВ "Торгова Аграрна Компанія" про спростування майнових дій боржника від 22.05.2018. 

5.4. Судові рішення мотивовані тим, що постанова Президії Національної академії аграрних наук України (протокол № 8 від 25.05.2016) "Про передачу землі із землекористування Державного підприємства "Дослідне господарство "Борки" Інституту овочівництва і баштанництва Національної академії аграрних наук України" в постійне користування Інституту овочівництва та баштанництва Національної академії аграрних наук України" направлена на розпорядження майном держави, а не боржника, у якого земельна ділянка перебувала у користуванні, а отже, не могла бути включена до ліквідаційної маси.

5.5. На думку суду, прийняття і подальше виконання вказаної Постанови Президії Національної академії аграрних наук України з приводу використання або розпорядження земельними ділянками є окремою процедурою, не залежною від процедури банкрутства ДП "ДГ "Борки" ІОБ НААН", та такою, що не порушує права учасників провадження справи про банкрутство, зокрема, ТОВ "Торгова Аграрна Компанія".

5.6. Апеляційним судом, також, зазначено, що, враховуючи  перебування у боржника земельної ділянки орієнтовною площею 1204,6 га на праві постійного користування на підставі Державного акту від 01.07.1994 серії ХР № 12-00-000201, дії ДП "ДГ "Борки" ІОБ НААН" щодо надання згоди на вилучення вказаної земельної ділянки не можна вважати майновими діями боржника, які призвели до зменшення обсягу майна боржника та його неспроможності виконати зобов`язання перед кредиторами, а отже, наведені обставини виключають можливість для спростування вказаних дій в порядку статті 20 Закону про банкрутство.

6. 30.07.2019 розпорядник майна боржника - арбітражний керуючий Татіщев О.Є. звернувся до Господарського суду Харківської області з заявою (вх. 18317) про спростування майнових дій боржника в порядку статті 20 Закону про банкрутство, скасування розпорядження Зміївської районної державної адміністрації Харківської області та скасування постанови Президії Національної академії аграрних наук України, в якій надав додаткові обґрунтування вимог, які вже були предметом розгляду під час розгляду заяви ТОВ "Торгова Аграрна Компанія" від 22.05.2018 про спростування майнових дій боржника, та просив:

6.1. визнати незаконною та скасувати Постанову Президії Національної академії аграрних наук України від 25.05.2016 (Протокол № 8), якою надано згоду на вилучення із землекористування ДП "ДГ "Борки" ІОБ НААН" земельних ділянок загальною площею 1204,6 га, з них рілля - 1168,1 га, польові дороги - 8,0 га, лісосмуги - 28,5 га (Державний акт на право постійного користування землею ХР 12-00-000201 від 01.07.1994), які знаходяться на території Бірківської сільської ради Зміївського району Харківської області та передачу їх у постійне користування Інституту овочівництва і баштанництва НААН;

6.2. визнати неправомірними та спростувати майнові дії боржника щодо надання згоди на вилучення земельної ділянки орієнтовною площею 1204,6 га, яка перебуває на праві постійного користування на підставі Державного акту від 01.07.1994 серії ХР 12-00-000201 та розташованої за межами населених пунктів на території Бірківської сільської ради Зміївського району Харківської області з подальшою передачею земельної ділянки Інституту овочівництва і баштанництва НААН України;

6.3. визнати незаконним та скасувати Розпорядження Зміївської районної державної адміністрації Харківської області від 15.11.2017 № 326 "Про вилучення з постійного користування ДП "Дослідне господарство "Борки" Інституту овочівництва і баштанництва НААН України" земельної ділянки" щодо земельної ділянки загальною площею 1203,2074 га, рілля, із земель державної власності сільськогосподарського призначення, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розташованої за межами населеного пункту на території Бірківської сільської ради Зміївського району Харківської області за кадастровим номером 6321780500:01:000:0267.
6.4. Заяву обґрунтовано тим, що вилучення із землекористування ДП "Дослідне господарство "Борки" земельних ділянок загальною площею 1204,6 га, які знаходяться на території Бірківської сільської ради Зміївського району Харківської області та передача їх у постійне користування Інституту овочівництва та баштанництва НААН на підставі Постанови Президії Національної академії аграрних наук України від 25.05.2016 (Протокол № 8), унеможливлює відновлення платоспроможності боржника, оскільки ведення господарської діяльності на вказаних земельних ділянках сільськогосподарського призначення є основним джерелом отримання прибутку боржника та єдиною можливістю погашення кредиторської заборгованості по справі № 922/2315/16.

6.5. Ухвалою Господарського суду Харківської області від 01.04.2020 у справі                   № 922/2315/16 відмовлено в задоволенні заяви розпорядника майна боржника - ДП "Дослідне господарство "Борки" Інституту овочівництва і баштанництва Національної академії аграрних наук України" арбітражного керуючого Татіщева О.Є. від 30.07.2019 за вх. № 18317.

6.6. Постановою Східного апеляційного господарського суду від 23.06.2020 апеляційну скаргу ТОВ "Торговий Дім "Украгропром" на ухвалу Господарського суду Харківської області від 01.04.2020 у справі № 922/2315/16 задоволено частково.
Ухвалу Господарського суду Харківської області від 01.04.2020 у справі                             № 922/2315/16 скасовано в частині відмови в задоволенні вимог про: 
визнання неправомірними та спростування майнових дій боржника щодо надання згоди на вилучення земельної ділянки орієнтовною площею 1204,6 га, яка перебуває на праві постійного користування на підставі Державного акту від 01.07.1994 серії ХР 12-00-000201 та розташованої за межами населених пунктів на території Бірківської сільської ради Зміївського району Харківської області з подальшою передачею земельної ділянки Інституту овочівництва і баштанництва НААН України; 
визнання незаконним та скасування Розпорядження Зміївської районної державної адміністрації Харківської області від 15.11.2017 № 326 "Про вилучення з постійного користування ДП "Дослідне господарство "Борки" Інституту овочівництва і баштанництва НААН України" земельної ділянки» щодо земельної ділянки загальною площею 1203,2074 га, рілля, із земель державної власності сільськогосподарського призначення, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розташованої за межами населеного пункту на території Бірківської сільської ради Зміївського району Харківської області за кадастровим номером 6321780500:01:000:0267.
Провадження по справі в частині зазначених вимог закрито.
В іншій частині ухвалу Господарського суду Харківської області від 01.04.2020 у справі № 922/2315/16 залишено без змін.

6.7. Постановою Верховного Суду від 08.12.2020 касаційну скаргу  розпорядника майна ДП "ДГ "Борки" ІОБ НААН" арбітражного керуючого Татіщева О.Є. залишено без задоволення.
Ухвалу Господарського суду Харківської області від 01.04.2020 (у частині, що залишена без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 23.06.2020) та Постанову Східного апеляційного господарського суду від 23.06.2020 у справі № 922/2315/16 залишено без змін.

6.8. Верховний Суд погодився з висновками судів попередніх інстанцій, що у справі № 922/2315/16 вже є рішення між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав;
Постанову Президії Національної академії аграрних наук України від 25.05.2016 (протокол № 8) винесено у відповідності до положень Статуту та норм законодавства, які були чинними на момент її винесення, тому вимоги про скасування Постанови Президії Національної академії аграрних наук України (Протокол № 8 від 25.05.2016) є необґрунтованими;
вимога про скасування Постанови Президії Національної академії аграрних наук України (Протокол № 8 від 25.05.2016) є похідною від вимог про спростування майнових дій боржника та скасування розпорядження Зміївської районної державної адміністрації Харківської області, в задоволенні яких відмовлено ухвалою Господарського суду Харківської області від 05.07.2018, залишеною без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 03.12.2018 та постановою Верховного Суду від 23.04.2019.

7. 04.08.2020 ТОВ "Торговий Дім "Украгропром" у справі про банкрутство № 922/2315/16 звернувся до суду з заявою про визнання недійсними та спростування майнових дій боржника (вх. № 17829), в якій кредитор просить суд:

7.1. визнати недійсними та спростувати майнові дії державного підприємства "Дослідне господарство "Борки" Інституту овочівництва і баштанництва Національної академії аграрних наук України" щодо надання згоди на вилучення земельної ділянки площею 1204,2074 га, яка перебуває на праві постійного користування на підставі державного акту від 01.07.1994 серії ХР № 12-00-000201 та розташованої за межами населених пунктів на території Бірківської сільської ради Зміївського району Харківської області з подальшою передачею земельної ділянки Інституту овочівництва і баштанництва Національної академії аграрних наук України;

7.2. визнати незаконною та скасувати постанову президії Національної академії аграрних наук України від 25.05.2016 (протокол № 8) "Про передачу землі із землекористування державного підприємства "Дослідне господарство "Борки" Інституту овочівництва і баштанництва НААН" в постійне користування Інституту овочівництва і баштанництва НААН" щодо земельних ділянок загальною площею 1204,6 га, з них: рілля - 1168,1 га, польові дороги - 8,0 га, лісосмуги - 28,5 га і передачі їх в постійне користування Інституту овочівництва і баштанництва НААН;

7.3. визнати незаконним та скасувати розпорядження Зміївської районної державної адміністрації Харківської області від 15.11.2017 № 326 "Про вилучення з постійного користування державного підприємства "Дослідне господарство "Борки" Інституту овочівництва і баштанництва Національної академії аграрних наук України" земельної ділянки" щодо земельної ділянки загальною площею 1203,2074 га, рілля, із земель державної власності сільськогосподарського призначення, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розташованої за межами населеного пункту на території Бірківської сільської ради Зміївського району Харківської області за кадастровим номером 6321780500:01:000:0267.

7.4. В обґрунтування поданої заяви ТОВ "Торговий Дім "Украгропром" вказує на те, що у НААН відсутні права вилучати земельну ділянку при наявності чинного державного акту на постійне користування земельною ділянкою державної форми власності та передавати її у користування іншому підприємству.

7.5. Також заявник вказує на те, що НААН порушено Порядок розгляду земельних питань, який затверджений Постановою президії НААН від 26.02.2014, оскільки необхідний пакет документів у розумінні закону та затвердженого порядку до НААН землекористувачем (ДП "ДГ "Борки" ІОБ НААН") надано не було.

7.6. Крім того, заявник наголошує на тому, що вилучення у ДП ДГ "Борки" ІОБ НААН" особливо цінних земель відбулося з порушенням порядку, передбаченого Земельним кодексом України, статутом боржника та статутом НААН.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

8. Ухвалою Господарського суду Харківської області від 21.04.2022 задоволено заяву ТОВ "Торговий дім "Украгропром" про визнання недійсними та спростування майнових дій боржника.

8.1. Визнано недійсними та спростовано майнові дії ДП "Борки" щодо надання згоди на вилучення земельної ділянки площею 1204,2074 га, яка перебуває на праві постійного користування на підставі державного акту від 01.07.1994 серії ХР№12-00-000201 та розташованої за межами населених пунктів на території Бірківської сільської ради Зміївського району Харківської області з подальшою передачею земельної ділянки Інституту овочівництва і баштанництва Національної академії аграрних наук України (код ЄДРПОУ 00497124).

8.2. Визнано незаконною та скасовано постанову Президії Національної академії аграрних наук України (протокол №8) від 25.05.2016 "Про передачу землі із землекористування державного підприємства "Дослідне господарство "Борки" Інституту овочівництва і баштанництва НААН" в постійне користування Інституту овочівництва і баштанництва НААН» щодо земельних ділянок загальною площею 1204,6 га, з них: рілля - 1168,1 га, польові дороги - 8,0 га, лісосмуги - 28,5 га і передачі їх в постійне користування Інституту овочівництва і баштанництва НААН.

8.3. Визнано незаконним та скасовано розпорядження Зміївської районної державної адміністрації Харківської області від 15.11.2017 №326 "Про вилучення з постійного користування державного підприємства "Дослідне господарство "Борки" Інституту овочівництва і баштанництва Національної академії аграрних наук України" земельної ділянки" щодо земельної ділянки загальною площею 1203,2074 га, рілля, із земель державної власності сільськогосподарського призначення, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розташованої за межами населеного пункту на території Бірківської сільської ради Зміївського району Харківської області за кадастровим номером 6321780500:01:000:0267.

9. Рішення мотивоване тим, що постанова президії Національної академії аграрних наук України від 25.05.2016 (протокол № 8) "Про передачу землі із землекористування Державного підприємства "Дослідне господарство "Борки" Інституту овочівництва і баштанництва НААН" прийнята з порушеннями встановленого порядку.

10. Суд, з огляду на види діяльності ДП "ДГ "Борки" ІОБ НААН", встановивши, що вилучена земельна ділянка належить до особливо цінних земель, дійшли висновку, що її ефективне використання в процедурі розпорядження майном, у тому числі шляхом вирощування продукції та подальша її реалізація, могло надати можливість боржнику отримати прибуток та направити його на погашення кредиторської заборгованості. При цьому, вилучення цієї земельної ділянки із землекористування боржника постановою президії НААН та відмова ДП "ДГ "Борки" ІОБ НААН" від права землекористування призвело до втрати відповідних можливостей та погіршення фінансового стану підприємства, що з часом знайшло своє підтвердження.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

11. Постановою Східного апеляційного господарського суду від 14.07.2022 апеляційні скарги Інституту овочівництва і баштанництва Національної академії аграрних наук України та Харківської обласної прокуратури залишено без задоволення.
Ухвалу Господарського суду Харківської області від 21.04.2022 у справі №922/2315/16 залишено без змін.

12. Апеляційний господарський суд вказав на те, що висновки суду першої інстанції відповідають в повній мірі приписам законодавства, фактичним обставинам справи, ухвала відповідає вимогам статті 236 Господарського процесуального кодексу України.

13. На переконання суду апеляційної інстанції, з огляду на види діяльності ДП "ДГ "Борки" ІОБ НААН", встановивши, що вилучена земельна ділянка належить до особливо цінних земель, то її ефективне використання в процедурі розпорядження майном, у тому числі шляхом вирощування продукції та подальша її реалізація, могло надати можливість боржнику отримати прибуток та направити його на погашення кредиторської заборгованості. При цьому, вилучення даної земельної ділянки із землекористування боржника постановою президії НААН та відмова ДП "ДГ "Борки" ІОБ НААН" від права землекористування призвело до втрати відповідних можливостей та погіршення фінансового стану підприємства, що з часом знайшло своє підтвердження.

Короткий зміст вимог касаційних скарг

15. Інститут овочівництва і баштанництва Національної академії аграрних наук України та Заступник керівника Харківської обласної прокуратури, не погоджуючись з ухвалою Господарського суду Харківської області від 21.04.2022 та постановою Східного апеляційного господарського суду від 14.07.2022 у справі №922/2315/16, звернулися до Верховного Суду з касаційними скаргами (кожен окремо), з вимогою скасувати оскаржені судові рішення, ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

КАСАЦІЙНЕ ПРОВАДЖЕННЯ У ВЕРХОВНОМУ СУДІ

16. Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи                                      № 922/2315/16 було визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Погребняк В.Я., суддя - Васьковський О.В., суддя - Жуков С.В., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи від 12.08.2022.

17. Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи                                      № 922/2315/16 було визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Погребняк В.Я., суддя - Васьковський О.В., суддя - Жуков С.В., що підтверджується протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 23.08.2022.
18. Ухвалою Верховного Суду від 05.09.2022 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Інституту овочівництва і баштанництва Національної академії аграрних наук України, датою проведення судового засідання визначено 25.10.2022.

19. 05.09.2022 до Верховного Суду від Інституту овочівництва і баштанництва Національної академії аграрних наук України надійшли доповнення до касаційної скарги.

20. 29.09.2022 до Суду від Національної академії аграрних наук України надійшли письмові пояснення до касаційної скарги.

21. 14.10.2022 від Арбітражного керуючого Татіщева О.Є. надійшов Відзив на касаційні скарги з запереченнями проти вимог та доводів скаржників.

22. Ухвалою Верховного Суду від 20.10.2022 задоволено клопотання арбітражного керуючого Татіщева О.Є. , Державного підприємства "Дослідне господарство "Борки" Інституту овочівництва і баштанництва Національної академії аграрних наук України та Інституту овочівництва і баштанництва Національної академії аграрних наук України про проведення судового засідання дистанційно у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

23. Ухвалою від 25.10.2022 відкладено розгляд касаційної скарги Інституту овочівництва і баштанництва Національної академії аграрних наук України на ухвалу Господарського суду Харківської області від 21.04.2022 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 14.07.2022 у справі 922/2315/16.
Повідомлено учасників справи, що розгляд касаційної скарги Інституту овочівництва і баштанництва Національної академії аграрних наук України відбудеться 08.11.2022  о  12:30.
24. Ухвалою Суду від 25.10.2022 Клопотання заступника керівника Харківської обласної прокуратури про поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження задоволено.
Поновлено заступнику керівника Харківської обласної прокуратури строк на касаційне оскарження.
Відкрито касаційне провадження у справі № 922/2315/16 за касаційною скаргою заступника керівника Харківської обласної прокуратури на ухвалу Господарського суду Харківської області від 21.04.2022 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 14.07.2022.
Об`єднано касаційні скарги Інституту овочівництва і баштанництва Національної академії аграрних наук України та заступника керівника Харківської обласної прокуратури на ухвалу Господарського суду Харківської області від 21.04.2022 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 14.07.2022 в одне касаційне провадження.
Судове засідання призначено на  08.11.2022.

25. З урахуванням положень Закону України від 30.03.2020 № 540-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)", постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19" (зі змінами), Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" (затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX), Указу Президента України від 14.03.2022 № 133/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" (затвердженого Законом України від 15.03.2022 № 2119-IX), Указу Президента України від 18.04.2022 № 259/2022  "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" (затвердженого Законом України від 21.04.2022 № 2212-IX), Указу Президента України від 17.05.2022 № 341/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" (затвердженого Законом України від 22.05.2022 № 2263-IX), Указу Президента України від 12.08.2022 № 573/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" (затвердженого Законом України від 15.08.2022 № 2500-IX), Верховний Суд розглядає справу №922/2315/16 у розумний строк, тобто такий, що є об`єктивно необхідним для забезпечення можливості реалізації учасниками справи відповідних процесуальних прав.

26. Суд констатує, що до визначеної дати проведення судового засідання (08.11.2022) від учасників справи не надійшло заяв, клопотань пов`язаних з рухом касаційної скарги, в т.ч. про перерву чи відкладення розгляду справи, що унеможливило б розгляд справи у судовому засіданні 08.11.2022.

27. Представники скаржників в судовому засіданні 0811.2022 повністю підтримали вимоги касаційних скарг за доводами наведеними в них, просили Суд ухвалу Господарського суду Харківської області від 21.04.2022 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 14.07.2022 у справі № 922/2315/16 скасувати, ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви ТОВ "Торговий дім "Украгропром" про визнання недійсними та спростування майнових дій боржника.

28. Представник боржника та арбітражний керуючий Татіщев О.Є. в судовому засіданні 08.11.2022 (в режимі відеоконференції) проти вимог та доводів заявників касаційних скарг заперечили з підстав наведених у Відзиві, просили Суд ухвалу Господарського суду Харківської області від 21.04.2022 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 14.07.2022 у справі №922/2315/16 залишити без змін.

29. Представник Національної академії аграрних наук України в засіданні суду 08.11.2022 повністю підтримала вимоги заявників касаційних скарг, просила їх задовольнити.

30. Інші учасники справи в судове засідання 08.11.2022 повноважених представників не направили.  Про дату, час та місце розгляду касаційної скарги сторони були повідомлені належним чином. Оскільки, явка представників сторін не була визнана обов`язковою, колегія суддів Касаційного господарського суду дійшла висновку про можливість розгляду справи за відсутністю повноважних представників учасників цієї справи, які не з`явились.

УЗАГАЛЬНЕНІ ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Доводи скаржників

31. Інститут овочівництва і баштанництва Національної академії аграрних наук України в обґрунтування вимог касаційної скарги зазначає, що судами попередніх інстанцій прийнятті оскаржені рішення без урахування висновку щодо застосування норми права в подібних правовідносинах, викладеного в постанові Верховного Суду, зокрема, від 02.06.2021 у справі № 904/7905/16. Скаржник доводить, що позивачем невірно обраний спосіб захисту, а питання щодо наявності у складі земельної ділянки особливо цінних земель було предметом дослідження під час розгляду судами попередніх заяв з аналогічними вимогами.

32. Заступник керівника Харківської обласної прокуратури доводить, що оскаржені судові рішення постановлено з неправильним застосуванням судами норм матеріального права (статей 2, 4 Закону України "Про особливості правового режиму діяльності Національної академії наук України, національних галузевих академій наук та статусу їх майнового комплексу", статей 80, 84, 92, 141, 150 Земельного кодексу України (далі - ЗК України), статей 35-37 Закону України "Про охорону земель", статті 42 Кодексу України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ) та процесуального права (статей 76-79, 86, 236, 269 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України)), а також при неповному з`ясуванні обставин, що  мають значення для справи.
Крім того, скаржник вказує на відсутність висновку Верховного Суду щодо застосування положень статті 92 ЗК України, статей 2, 4, 5 Закону У країни "Про особливості правового режиму діяльності Національної академії наук України, національних галузевих академій наук та статусу їх майнового комплексу" у правовідносинах щодо використання та розпорядження земельними ділянками сільськогосподарського призначення державної власності з числа особливо цінних земель, які закріплені державою за Національною академією аграрних наук України та підпорядкованими їй науковими установами.

Доводи учасника справи
(Національна академія аграрних наук України)

33. НААН України доводить:

33.1. Спірна земельна ділянка державної форми власності, що зареєстрована на праві постійного користування за інститутом овочівництва і баштанництва НААН є предметом спору, і тому заява Конкурсного кредитора ТОВ "Торговий дім "Украгропром" № 31/07/20-01 від 31.07.2020 в межах справи № 922/2315/16 є письмовою заявою по суті справи, та спір між сторонами має здійснюватися виключно в рамках позовного провадження, за правилами ГПК України.

33.2. Господарський суд Харківської області, при прийнятті оскаржуваної ухвали грубо порушив норми ГПК в частині повідомлення учасників справи про дату, місце й час проведення судового засідання, зокрема НААН України.

33.3. Спірні правові відносини, на які посилається ТОВ "Торговий дім "Украгропром" у своїй заяві №31/07/20-01 від 31.07.2020 мали б вирішуватися судом відповідно до положень Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а не КУзПБ.

33.4. Спірні правовідносини вже двічі досліджувалися в межах справи № 922/2315/16 про банкрутство ДП "ДГ "Борки" у судовому порядку, в тому числі Верховним Судом, їм була надана відповідна правова оцінка.

33.5. Спірна земельна ділянка є державною власністю і боржник мав виключне право користування нею, що відповідно до частини 2 статті  20 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" виключає можливість включення такого майна до складу ліквідаційної маси боржника, з метою подальшої реалізації для задоволення вимог кредиторів у справі про банкрутство.

33.6. Факт того, що земельні ділянки загальною площею 1204,2074 га (кадастровий номер:6321780500:01:000:0267) можуть відноситись до особливо цінних земель, вже досліджувався в межах даної справи неодноразово, про що вказано у постановах Верховного Суду від 08.12.2020 та від 23.04.2019 у справі №922/2315/16. 

Доводи розпорядника майна боржника
(арбітражний керуючий Татіщев О.Є. )

34. Арбітражний керуючий доводить:

34.1. на час прийняття спірного розпорядження та Постанови Президії НААН України жодна із підстав, визначена вичерпним переліком в статті 141 Земельного кодексу України, не існувала.

34.2. На даний час Державний акт на право постійного користування землею від 01.07.1994 серії ХР-12-00-000201 є чинним, тобто діючим, не скасованим (припиненим, оскарженим).

34.2. Виходячи зі змісту положень частин 2,3 статті 84, частин 3, 4 статті 142, частин 1, 2, 9 статті 149 Земельного кодексу України (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) Зміївська районна державна адміністрація Харківської області не мала повноважень щодо розпорядження спірною земельною ділянкою державної форми власності, а тому не могла вилучати її з користування ДП "ДГ "Борки".

34.2. Земельна ділянка з кадастровим номером №6321780500:01:000:0267 площею 1203,2074 га (в подальшому зареєстрована за кадастровим номером №6321780500:01:000:0309 площею 1203,2074га) містить особливо цінні ґрунти, а отже і порядок її вилучення повинен відповідати статті 150 Земельного кодексу України. ДП "ДГ "Борки" до матеріалів справи долучалась завірена належним чином копія відповіді (№29-20-9,1-8103/0/19-19 від 10.10.2019) ГУ Держкадастру у Харківській області на адвокатський запит, відповідно до якої у користування ДП "ДГ "Борки" знаходяться особливо цінні землі.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Щодо меж розгляду справи судом касаційної інстанції

35. Відповідно до вимог частини 1 статті 300 ГПК України (у редакції Закону України від 15.01.2020 № 460-IX), переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається.

Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини 1 статті 310, частиною 2 статті 313 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.

Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанцій 

36. Предметом судового розгляду є заява ТОВ "Торговий Дім "Украгропром" (пункт 7 цієї Постанови) подана в порядку статті 42 Кодексу України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ).

37. Відповідно до частини 6 статті 12 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". 

38. Банкрутство за своєю природою є особливим правовим механізмом врегулювання відносин між неплатоспроможним боржником та його кредиторами, правове регулювання якого регламентовано Кодексом України з процедур банкрутства, який введено в дію з 21.10.2019, а до введення в дію цього Кодексу - Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", які визначають особливості провадження у справах про банкрутство, тобто є спеціальними у застосуванні при розгляді цих справ.

39. Статтею 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, зокрема з договорів та інших правочинів.

40. Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін (частини перша, четверта статті 202 ЦК України). Отже, встановлення взаємопогоджених дій декількох осіб, які мають єдину мету, спрямовану на набуття, зміну або припинення певних цивільних прав чи виконання певних обов`язків, є ознаками вчинення єдиного правочину такими особами. Поведінка сторін має засвідчувати єдність їх волі до настання відповідних правових наслідків. Багатосторонні правочини можуть оформлюватися договорами у письмовій формі як єдиними письмовими документами або укладатися шляхом взаємного обміну листами (повідомленнями, телеграмами), прийняттям до виконання зобов`язань чи фактичним учиненням взаємопогоджених дій, спрямованих на набуття певних прав (виконання певних обов`язків) його сторонами.

41. Інститут визнання недійсними правочинів боржника у межах справи про банкрутство є універсальним засобом захисту у відносинах неплатоспроможності та частиною єдиного механізму правового регулювання відносин неплатоспроможності, що спрямована на дотримання балансу інтересів не лише осіб які беруть участь у справі про банкрутство, а й осіб, залучених у справу про банкрутство, наприклад, контрагентів боржника. Визнання недійсними правочинів боржника у межах справи про банкрутство спрямоване на досягнення однієї з основних цілей процедури неплатоспроможності - максимально можливе справедливе задоволення вимог кредиторів.

42. Законодавство у сфері банкрутства містить спеціальні та додаткові, порівняно із нормами ЦК України та ГК України, підстави для визнання оспорюваних правочинів недійсними, і застосовуються коли боржник перебуває в особливому правовому режимі, який врегульовано законодавством про банкрутство.

43. На відміну від вимог ЦК України та ГК України, законодавство про банкрутство (як стаття 42 КУзПБ, так і стаття 20 Закону про банкрутство) не визначає вимоги до укладеного правочину, а врегульовує спеціальні правила та процедуру визнання недійсними правочинів, укладених боржником, щодо якого відкрито провадження у справі про банкрутство, та містить спеціальні положення щодо строків (сумнівного періоду протягом якого боржник вчиняє правочини), суб`єктів (осіб які мають ініціювати право визнання договорів недійсними) і переліку підстав, за наявності яких можна визнавати правочини недійсними. 

44. Верховний Суд зазначає, що критерієм для застосування норм статті 42 КУзПБ та статті 20 Закону про банкрутство, у тому числі і до заяв, поданих після введення в дію Кодексу України з процедур банкрутства, є дата відкриття провадження у справі про банкрутство (висновки щодо застосування норм права викладені у постанові Верховного Суду у складі суддів судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського від 28.10.2021 у справі №911/1012/13).

45.  Однією з вимог заяви ТОВ "Торговий Дім "Украгропром" (пункт 7 цієї Постанови) є визнання недійсними та спростування майнових дій ДП "ДГ "Борки" Інституту овочівництва і баштанництва Національної академії аграрних наук України", підставою звернення - приписи статті 42 КУзПБ.

46. Втім, а ні зміст ухвали суду першої інстанції, а ні зміст постанови апеляційного суду не містять аналізу заявлених вимог, та посилань на норми права, які мають бути застосовані у цьому конкретному випадку до заявлених вимог (з урахуванням правових позицій Верховного Суду щодо правил застосування у справі про банкрутство приписів статті 20 Закону про банкрутство чи статті 42 КУзПБ). 
47. Колегія суддів зазначає, що обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів. Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування всіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язками, відносинами і залежностями. Таке з`ясування запобігає однобічності та забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.

48. Відповідно до статті 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

49. Верховний Суд зазначає, що суди повинні неухильно додержуватися вимог про законність та обґрунтованість рішення у справі, яке повинно прийматись у цілковитій відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи з достовірністю встановленими господарським судом,      тобто з`ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі.

50. Верховний Суд також зазначає, що у пунктах 1 - 3 частини першої статті 237 ГПК України передбачено, що при ухваленні рішення суд вирішує, зокрема питання чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин.

51. Згідно з приписами частини першої статті 270 ГПК України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.
Метою апеляційного перегляду справи є перевірка правильності й законності рішення суду першої інстанції, а способом досягнення цієї мети - розгляд справи повторно. 
Близька за змістом правова позиція міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду від 29.07.2021 зі справи № 904/3526/20, від 09.02.2022 зі справи № 17/169-07.

52. Отже, користуючись правами суду першої інстанції, в межах повноважень, наданих апеляційному господарському суду процесуальним законом, суд апеляційної інстанції, з метою здійснення апеляційного перегляду та дотримання принципів справедливості та балансу інтересів, має дослідити всі наявні у матеріалах справи докази у їх сукупності з наданням їм належної правової оцінки.

53. Втім, погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, апеляційний суд продублював встановлені місцевим господарським судом обставини та не здійснив аналізу раніше заявлених вимог розпорядника майна боржника, ТОВ "Торгова Аграрна Компанія", правового обґрунтування та мотивів прийняття відповідних судових рішень, враховуючи позицію Верховного Суду з розгляду цих заяв, у порівнянні з вимогами ТОВ "Торговий Дім "Украгропром" та мотивів прийняття рішення суду першої інстанції у справі, що розглядається.

54. Також, судом апеляційної інстанції не здійснено аналізу суб`єктного складу учасників за заявами розпорядника майна боржника, ТОВ "Торгова Аграрна Компанія", ТОВ "Торговий Дім "Украгропром", не надав належної правової оцінки статусу останнього як у часника у справі про банкрутство, та не надав належної правової оцінки тому факту, що ТОВ "Торговий Дім "Украгропром" приймав участь у справі під час розгляду заяв розпорядника майна боржника та ТОВ "Торгова Аграрна Компанія".

55. Крім того, апеляційний суд, процитувавши текст ухвали місцевого господарського суду: "У заяві ТОВ "Торговий дім "Украгропром" про визнання недійсними та спростування майнових дій боржника кредитор як на основну з підстав обґрунтування своєї заяви посилається саме на порушення порядку вилучення земельної ділянки як особливо цінних земель.
Натомість, заяви, які суд розглядав попередньо, подані ТОВ "Торгова Аграрна Компанія" та розпорядником майна - в.о. керівника ДП "ДГ "Борки" ІОБ НААН", тобто, іншими заявниками, при цьому, заява ТОВ "Торговий Дім "Украгропром" містить інші підстави." - не звернув уваги на пункт 54 постанови Верховного Суду від 08.12.2020 у цій справі.

55.1. Верховний Суд у зазначеній вище постанови вказав наступне:

" 54. Стосовно доводів скаржника, з посиланням на приписи частин 1, 2, 9 статті 149 Земельного кодексу України, про відсутність  у Зміївської районної державної адміністрації Харківської області повноважень щодо розпорядження спірною земельною ділянкою, оскільки така ділянка належить до особливо цінних земель, з посиланням на копію відповіді ГУ Держгеокадастру у Харківської області (том 33 арк. справи 180), колегія суддів вважає необхідним зазначити наступне.

54.1. Аналізуючи встановлені обставини справи, досліджені судами докази, зміст заявлених вимог та відповідні доводи,  слід дійти висновку, що на момент вчинення майнових дій щодо надання згоди на вилучення земельної ділянки орієнтовною площею 1204,6 га, яка перебуває на праві постійного користування на підставі Державного акту від 01.07.1994 серії ХР 12-00-000201 та прийняття Розпорядження Зміївської районної державної адміністрації Харківської області від 15.11.2017 № 326 «Про вилучення з постійного користування ДП «Дослідне господарство «Борки» Інституту овочівництва і баштанництва НААН України» земельної ділянки» щодо земельної ділянки загальною площею 1203,2074 га, - спірна земельна ділянка значилась за кадастровим номером 6321780500:01:000:0267, та не входила до складу особливо цінних земель, що саме і підтверджується копією відповіді про розгляд запиту Головного управління Держгеокадастру у Харківської області від 10.10.2019 №29-20-9,1-8103/0/19-19 (том 33 арк. справи 180).

54.2. Питання зміни кадастрового номеру та надання певній земельній ділянці статусу особливо цінних земель не належить до питань дослідження в межах цього судового провадження (заява розпорядника майна ДП "ДГ "Борки" ІОБ НААН  арбітражного керуючого Татіщева О.Є. від 30.07.2019).".

55.2. Тобто, Верховний Суд звернув увагу на те, що, відповідно документів поданих у матеріали справи  на підтвердження доводів учасників справи, на момент вчинення майнових дій боржника та прийняття оскаржених рішень щодо розпорядження спірною земельною ділянкою, остання за кадастровим номером 6321780500:01:000:0267 не входила до складу особливо цінних земель.

56.  Стаття 73 ГПК України передбачає, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи, а одним із засобів доказування є електронні докази.

56.2. Основні положення про докази та доказування, наведені у главі 5 ГПК України, передбачають, що докази мають бути досліджені та оцінені судом з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та вірогідності.

56.3. Згідно зі статтею 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. 

56.4. Допустимість доказів за статтею 77 ГПК України полягає у тому, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Допустимість доказів має загальний і спеціальний характер. Загальний характер полягає в тому, що незалежно від категорії справ слід дотримуватися вимоги щодо отримання інформації з визначених законом засобів доказування з додержанням порядку збирання, подання і дослідження доказів. Спеціальний характер полягає в обов`язковості певних засобів доказування для окремих категорій справ чи забороні використання деяких із них для підтвердження конкретних обставин справи.

56.5. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (стаття 78 ГПК України).

57. Відповідно до статті 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

58. Приписи статті 150 ЗК України визначають які саме землі відносяться до особливо цінних земель.

59. Так, погоджуючись з твердженням суду першої інстанції про те, що спірна земельна ділянка належить до особливо цінних земель, суд апеляційної інстанції, в межах визначених процесуальним законом, не здійснив аналізу наявних в матеріалах справи копії відповіді про розгляд запиту Головного управління Держгеокадастру у Харківської області від 10.10.2019 № 29-20-9,1-8103/0/19-19 (том 33 арк. справи 180) та копії листа Головного управління Держгеокадастру у Харківської області від 25.06.2020 № 29-20-14-4893/0/19-20 (том 35 арк. справи 68) у сукупності. 
Крім того, апеляційний суд не врахував відповідь Головного управління Держгеокадастру у Харківської області наведену у листі від 25.06.2020 № 29-20-14-4893/0/19-20, що земельна ділянка з кадастровим номером  6321780500:01:000:0267 частково відносилась до особливо цінних земель, не встановив в якій частині та площі і чи дозволяє це щодо спірної земельної ділянки в цілому віднести її до особливо цінних земель.

60. Відтак, здійснюючи апеляційний перегляд справи, Східний апеляційний господарський суд не повною мірою виконав обов`язок щодо надання оцінки наявним матеріалам справи на предмет того, чи містяться в них дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги позивача. 

61. Відповідно до пункту 3 частини першої статті 282 ГПК України у мотивувальній частині постанови суду апеляційної інстанції мають бути зазначені мотиви прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу.

Відхиляючи будь-які доводи сторін чи спростовуючи подані стороною докази, господарські суди повинні у мотивувальній частині рішення навести правове обґрунтування і ті доведені фактичні обставини, з огляду на які ці доводи або докази не взято до уваги судом.

62. Втім, під час апеляційного провадження суд апеляційної інстанції викладене вище не врахував, на підставі наведених у оскарженій ухвалі обставин, без відповідного дослідження доказів та належної правової оцінки доводів, погодився з висновками та рішеннями місцевого господарського суду, чим порушив приписи статей 236, 237, 269, 270, 282 ГПК України.

63. З урахуванням наведеного постанова суду апеляційної інстанції підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

64. Приписами статті 300 ГПК України унормовано, що переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

65. За змістом частини третьої статті 310 цього Кодексу підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, на які посилається скаржник у касаційній скарзі, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 287 цього Кодексу.

66. Колегія суддів вважає необхідним вказати на те, що суд апеляційної інстанції не врахував  висновку викладеного у постанові Верховного Суду у складі суддів судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського від 28.10.2021 у справі № 911/1012/13 (щодо застосування приписів статті 20 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" та приписів статті 42 Кодексу України з процедур банкрутства), у постановах Верховного Суду від 29.07.2021 зі справи № 904/3526/20, від 09.02.2022 зі справи № 17/169-07 (щодо застосування приписів статті 270 ГПК України).

67. Ураховуючи викладене та беручи до уваги, що суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази, касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, а постанова суду апеляційної інстанції від 14.07.2022 скасуванню із направленням справи на новий розгляд до Східного апеляційного господарського суду з урахуванням висновків суду касаційної інстанції, у зв`язку з якими скасовано судові рішення.

Судові витрати

68. Оскільки у цьому випадку суд касаційної інстанції не змінює та не ухвалює нового рішення, розподіл судових витрат судом касаційної інстанції не здійснюється (частина чотирнадцята статті 129 Господарського процесуального кодексу України).
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 300, 301, 308, 310, 315, 317 ГПК України,  Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду,- 

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Інституту овочівництва та баштанництва Національної академії аграрних наук України задовольнити частково.

2. Касаційну скаргу Заступника керівника Харківської обласної прокуратури задовольнити частково.

3. Постанову Східного апеляційного господарського суду від 14.07.2022 у справі  № 922/2315/16 скасувати.

4. Справу № 922/2315/16 направити на новий розгляд до Східного апеляційного господарського суду.
Постанова набирає законної сили  з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                В.Я. Погребняк

Судді                                                                                          О.В.Васьковський

                                                                                          С.В. Жуков