Справа № 308/3518/22

ПОСТАНОВА
 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

 

12.10.2022                 м. Ужгород

       Суддя Закарпатського апеляційного суду Бисага Т.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 164 КУпАП за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 08 квітня 2022 року,
                                        В С Т А Н О В И В:
Постановою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 08 квітня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок без конфіскації грошей, одержаних внаслідок вчинення цього адміністративного правопорушення.
Стягнуто з  ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 454,00 гривень.

       Відповідно до постанови, - 14.02.2022 року о 19 год. 05 хв. за адресою АДРЕСА_1 оператор АЗС здійснював провадження господарської діяльності підприємства без документу дозвільного характеру, а саме без висновку на оцінку впливу на довкілля та дозволу забруднюючих речовин на їх викиди в атмосферне повітря, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 164 КУпАП.
       
       Не погоджуючись з даною постановою, ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 , подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову суду та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення. Вважає, що постанова є незаконною та необгрунтованою, прийнята з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права. 

Крім того просить поновити строки апеляційного оскарження рішення суду.
       
Обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку апеляційного оскарження постанови суду, вказує, що постанова постановлена без участі ОСОБА_1 та не направлялася на адресу ОСОБА_1 . Про наявність оскаржуваної постанови ОСОБА_1 стало відомо лише в результаті наявності виконавчого провадження. Ознайомитись з текстом оскаржуваної постанови стало можливим лише 02.08.2022 року з Єдиного реєстру судових рішень.

Крім того, як на окрему поважну причину пропуску строку вважає за необхідне зазначити наступне.

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який продовжується і наразі. В зв`язку з введенням воєнного стану доступ до Єдиного реєстру судових рішень та інформації на офіційному сайті Судової влади було обмежено. Відтак, дізнатися про інформацію щодо справи відносно ОСОБА_1 було неможливо. До того ж, починаючи з 30.04.2022 року ОСОБА_1 перебуває в лавах Збройних Сил України на захисті цілісності та незалежності України.

Від захисника надійшла заява про розгляд справи у її відсутності та відсутності ОСОБА_1 .

       Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані в справі докази, апеляційний суд дійшов до наступного висновку. 
       
       Так, з матеріалів справи вбачається, що  ОСОБА_1 участі у судовому засіданні не приймав, ознайомитись з текстом оскаржуваної постанови стало можливим лише 02.08.2022 року з Єдиного реєстру судових рішень, у зв`язку з чим доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження заслуговують на увагу.
       Тому, з метою недопущення порушення права  ОСОБА_1 на захист та доступ до правосуддя, доводи клопотання про поновлення пропущеного строку на оскарження судового рішення визнаються обґрунтованими, поважними, строк на апеляційне оскарження поновлюється.
Відповідно до вимог ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
       Частиною 1 статті 164 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензій на провадження певного виду діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачено законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).
       Відтак, диспозиція норми статті 164 КУпАП є бланкетною, тобто такою, що не називаючи конкретних ознак правопорушення або називаючи лише їх частину, відсилає до встановлення змісту ознак правопорушення до інших нормативних актів, які не є законами про адміністративну відповідальність. Таким чином, в протоколі про адміністративне правопорушення повинно бути посилання на конкретні положення відповідного нормативного документу, в яких передбачена необхідність одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру.
       Відповідно до протоколу серії ВАВ №450876 від 14.02.2022 року вбачається, що ОСОБА_1 14.02.2022 року о 19 год. 05 хв. за адресою с. Оноківці, вул. Головна, 2а здійснював провадження господарської діяльності підприємства без документу дозвільного характеру, а саме без висновку на оцінку впливу на довкілля та дозволу забруднюючих речовин на їх викиди в атмосферне повітря.
       Однак, протокол не містить посилання на конкретну норму нормативного акту, не містить посилання на нормативний документ, яким передбачено отримання таких, на думку правоохоронних органів, дозвільних документів.

Крім того, відповідно до статті 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Нормами статті 255 КУпАП визначено уповноважених посадових осіб, які мають право складати протоколи про адміністративне правопорушення за порушення здійснення господарської діяльності за ст. 164 КУпАП та до компетенції яких віднесено видачу таких дозволів, в даному випадку висновку на оцінку впливу на довкілля та дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря.

Відповідно до Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» контроль за додержанням вимог законодавства з питань видачі документів дозвільного характеру здійснюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері економічного і соціального розвитку. Контроль за наявністю документів дозвільного характеру у суб`єктів господарювання, необхідність одержання яких встановлена законом, здійснюють органи виконавчої влади та/або органи місцевого самоврядування (їх виконавчі органи) в межах повноважень та в порядку, передбачених законом.

Відтак, до компетенцій національної поліції не відносяться функції контролю наявності документів дозвільного характеру у суб`єктів господарювання.

       Враховуючи вказівки вищезазначеного законодавства України вбачається, що поліцейський ВП №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області не є уповноваженою посадовою особою, до компетенції якої належать повноваження складення протоколу, що стосуються дотримання законодавства суб`єктом господарювання у сфері ліцензійної діяльності.

Також слід звернути увагу, що нормативними документами України вимоги щодо отримання будь-яких дозвільних документів встановлені безпосередньо до суб`єктів господарювання, а не до працівників таких суб`єктів господарювання.

       Як вбачається з матеріалів справи, що ОСОБА_1 , є найманим працівником TOB «МОТТО РЕНТАЛ» на посаді оператора заправних станцій АЗС«Motto» на підставі наказу №375-К від 11.11.2020 року.

Автозаправочна станція не є юридичною особою - суб`єктом господарювання, в розумінні вимог законодавства, а є лише торгівельною одиницею суб`єкта господарювання, в даному випадку TOB «МОТТО РЕНТАЛ».

       Оператор АЗС не є посадовою особою TOB «МОТТО РЕНТАЛ» в розумінні вимог статті 42 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», відповідно до вимог якої посадовими особами товариства є члени виконавчого органу, наглядової ради, а також інші особи, передбачені статутом товариства, а також згідно статуту TOB «MOTTO РЕНТАЛ».

       Відтак, на ОСОБА_1 не розповсюджуються вимоги законодавства, якими передбачено необхідність отримання дозвільних документів, в тому числі і з врахуванням вимог посадової інструкції.
       Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 450876 від 14.02.2022 року складений не тільки з порушенням вимог КУпАП, а й відносно неналежної особи.

       Матеріали справи та фабула протоколу не містять актів перевірок АЗС відповідних державних органів, на яких покладено контроль за дотриманням суб`єктами господарювання порядку здійснення господарської діяльності, якими б було встановлено відсутність документів, в тому числі дозвільного характеру, не містять доказів того, що ОСОБА_1 є посадовою особою Товариства, а відповідно і відповідальною особою за здійснення TOB «МОТТО РЕНТАЛ» господарської діяльності та отримання документів дозвільного характеру та яких саме.

       Всупереч таким обставинам справи, суд першої інстанції на підставі протоколу, що категорично не відповідає вимогам КУпАП, встановив наявність винних дій ОСОБА_1 .

       Будь-які сумніви та протиріччя, які виникають при розгляді справи про адміністративне правопорушення, дотримуючись приписів ст. 62 Конституції України, суд тлумачить на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

       У відповідності із ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

       Також необхідне зазначити, що відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року №23-р 2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правовій презумпції, в тому числі, і закріпленої в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

       Така позиція Конституційного Суду України відповідає і правовим позиціям Європейського Суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), практика якого при розгляді справ судами в обов`язковому порядку використовується як джерело права відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини ».

Відповідно до ч.2 ст.7 КУпАП, провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Більш того, згідно ч.1 ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.
Таким чином, за відсутності належних, достовірних та допустимих доказів, яких було б достатньо для визнання останнього винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, апеляційний суд вважає, що провадження у справі підлягає закриттю, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу вказаного адміністративного правопорушення.
       Керуючись ст. 283,294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Поновити ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 , строк на апеляційне оскарження судового рішення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 , - задовольнити.

Постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 08 квітня 2022 року скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 164 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю у його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Т.Ю. Бисага