ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/2773/22  Номер провадження 33/814/1458/22	Головуючий у 1-й інстанції Клімова С.В.  Доповідач ап. інст. Обідіна О. І.	

Категорія

ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2022 року 	м. Полтава	

Суддя Полтавського апеляційного суду Обідіна О.І.,
За участю секретаря Владімірова Р.В.
Захисника Сириці Т.І. 
розглянувши в судовому засіданні у м. Полтава, справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою  ОСОБА_1  на постанову судді Київського районного суду м. Полтави від 13 жовтня 2022 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Київського районного суду м. Полтави від 13 жовтня 2022 року визнано ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою АДРЕСА_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 496,20 грн. судового збору.
Згідно з постановою судді,  14.06.2022 року, о 06:58 год. по вул. Великотирнівська, 31/1, в м. Полтаві, водій ОСОБА_1  керував автомобілем Skoda Felicia, д.н.з.  НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився зі згоди водія, в присутності двох свідків, за допомогою газоаналізатора «DRAGERALCOTEST» 6802. Результат огляду позитивний 1,25 %. Таким чином ОСОБА_1 своїми діями порушив вимоги п.2.9.а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.
Не погодившись з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову, а провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Апеляційна скарга мотивована відсутністю доказів щодо законних підстав для зупинки транспортного засобу під його керуванням.Також вважає неналежним доказом відеозапис з огляду на його фрагментарність , який не відображає повного перебігу подій. 
Вказує, що працівниками поліції не було роз`яснено його право на адвоката.
Окрім того зазначає, що поліцейськими було порушено як норми ст. 266 КУпАП, так і Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп`яніння, оскільки йому не було роз`яснено право не погодитися з результатом огляду і в подальшому пройти огляд на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я .

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги та заслухавши думку захисника особи, яка притягується до відповідальності, приходжу до наступного висновку.
Згідно ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у  ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.
Водночас, положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Вважаю, що суддя суду першої інстанції в даному випадку наведених вище вимог законодавства дотримався в повному обсязі.
Висновки судді суду першої інстанції щодо доведення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, за яке він підданий адміністративному стягненню, за обставин викладених у постанові, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам провадження та підтверджуються доказами, які були досліджені під час судового розгляду та оцінені судом у відповідності до вимог статті 252 КУпАП.
Зокрема такими доказами в даній справі є:
протокол про адміністративне правопорушення серія ААД №230035 від 14.06.2022 за ч. 1 ст.130 КУпАП щодо ОСОБА_1 , з особистою відмовою від дачі пояснень, до якого долучений талон тестування на алкоголь за допомогою алкотестеру Drager 6820, тест №811, згідно якого станом на 07:05 год. 14.06.2022 ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння результат 1,25 % проміле, також на протоколі мається запис про передачу транспортного засобу тверезому водієві ОСОБА_2 ,
записи відеореєстратора та бодікамери працівника поліції, 
акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з результатом огляду «позитивна – 1,25%», 
пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . 
Зазначені докази містять фактичні дані про подію скоєного правопорушення та не були спростовані в суді апеляційної інстанції.
Відхиляючи доводи апеляційної скарги необхідно зазначити, що викладені в ній обставини не доводять факт відсутності в діях притягнутого ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення та не свідчать про помилковість висновків суду першої інстанції. 
Так, за нормативним визначенням ч.1 ст.130 КУпАП адміністративна відповідальність за цією нормою настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
У п.2.5 Правил дорожнього руху України зазначено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Як вже зазначено вище адміністративна відповідальність за ст.130 КУпАП настає в разі якщо особа керувала транспортним засобом в стані алкогольного/наркотичного сп`яніння.
З долученого до матеріалів справи відеозапису вбачається, що після зупинки автомобіля Skoda Felicia, д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , останньому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, на що водій погодився.
В присутності двох свідків та фіксування процедури огляду на бодікамеру працівника поліції результат продуття алкотестеру Драгер 6820 становили 1,25 % проміле, з яким водій погодився (07:06 год.), фактично їх не заперечував і при підписанні протоколу про адміністративне правопорушення своєї незгоди не висловив. 
Вказаний результат проходження огляду на стан сп`яніння також підтверджується роздруківкою з алкотестеру Драгер. 
З огляду на непередбачуваний на його думку результат, ОСОБА_1 попросив ще раз пройти огляд на стан сп`яніння на місці шляхом повторного продуття, на що поліцейськими було роз`яснено, що повторне проходження огляду на місці не передбачено, разом з тим водій може пройти огляд у лікаря.
Після неодноразових пропозицій проїхати до медичного закладу, водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду в медичному закладі.
Таким чином, долучені до матеріалів справи докази в своїй сукупності доводять факт керування автомобілем ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння та не були спростовані під час розгляду справи.
Доводи апелянта щодо неналежності як доказу долученого до справи відеозапису з огляду на його фрагментарність, не беруться судом до уваги, оскільки на ньому зображено весь перебіг подій від моменту зупинки транспортного засобу до продуття водієм алкотестеру з позитивним результатом. При цьому на відеозапису зафіксовано пропозицію водієві пройти огляд в медичному закладі з відмовою водія від цього, присутність двох свідків під час проведення огляду на стан сп`яніння, складення протоколу та роз`яснення прав водієві. 
Всі перераховані події відеозасобами зафіксовані безперервно та відображають фактичну ситуацію, яка мала місце при спілкуванні водія та працівників поліції, що свідчить про те, що перебіг такого спілкування та проведення процедури огляду на стан сп`яніння зафіксовано у відповідності до вимог ч.2 ст. 266 КУпАП та є належним доказом у справі.
Посилання апелянта на не роз`яснення водієві права на адвоката не беруться до уваги, оскільки працівник поліції роз`яснює права та обов`язки передбачені в ст. 63 Конституції та ст. 268 КУпАП, що передбачено протоколом про адміністративне правопорушення. 
Також не беруться судом до уваги доводи апелянта щодо не виконання працівниками поліції свого обов`язку роз`яснити водієві наслідки в разі його не погодження з результатами проведеного огляду на стан сп`яніння.
В такому випадку працівники поліції зобов`язані запропонувати останньому пройти огляд на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я, що і було запропоновано ОСОБА_1 та зафіксовано технічними засобами. 
Таким чином під час апеляційного розгляду наявними у справі доказами в їх сукупності спростовуються доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не вчиняв адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Адміністративне стягнення на правопорушника  накладено з дотриманням вимог ст. 33 КпАП України, за своїм видом і розміром є справедливим, відповідає розміру вчиненого правопорушення, особі порушника та ступеню його вини, є необхідним і достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником так й іншими особами.
Порушень законодавства, які ставили б під сумнів законність судового рішення в ході апеляційного розгляду не встановлено.
З огляду на викладене, апеляційний суд приходить висновку, що  постанова судді про притягнення   ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП є законною та обґрунтованою, підстави для її скасування відсутні, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову судді Київського районного суду м. Полтави від 13 жовтня 2022 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя                                         О.І. Обідіна