ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6421/22 Справа № 175/1836/21 	  	Суддя у 1-й інстанції - Озерянська Ж. М. Суддя у 2-й інстанції - Ткаченко І. Ю.	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 вересня 2022 року        Дніпровський Апеляційний суд у складі:                  головуючого - судді Ткаченко І.Ю.
               суддів        - Деркач Н.М., Пищиди М.М., 
               за участю секретаря – Піменової М.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу
за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки
за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк»
на ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 27 жовтня 2021 року,- 

В С Т А Н О В И В:

10 травня 2021 року позивач АТ КБ “ПриватБанк” звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки (том 1 а.с.1-4).

Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 27 жовтня 2021 року провадження по цивільній справ за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки - закрито (том 1 а.с. 109-110). 

В апеляційній скарзі АТ КБ “ПриватБанк” посилаючись на порушення судом норм процесуального права просив скасувати вказану ухвалу, а справу направити до суду першої інстанції (том 1 а.с.112-116).

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 03 березня 2022 року апеляційну скаргу АТ КБ «ПриватБанк» задоволено, ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 27 жовтня 2021 року скасовано, а справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду (том 1 а.с.137-141).

Постановою Верховного суду від 02 серпня 2022 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, постанову Дніпровського апеляційного суду від 03 березня 2022 року - скасовано та справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції (том 2 а.с.89-92).

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу - залишити без змін, виходячи з наступних підстав.

Закриваючи провадженні по даній справі, суд першої інстанції виходив з того, що заочним рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 01 жовтня 2010 року по справі 2-1536/10 за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 26 лютого 2007 року позовні вимоги Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» вже задоволені та дане рішення набрало чинності 03 жовтня 2012 року. Таким чином, позов Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки у даній справі є повторним позовом до суду по спору між тими самими сторонами, про той же предмет та з тих же підстав, що суперечить чинному законодавству України.
Із вказаними висновками суду 1 інстанції погоджується й колегія суддів.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами;

Відповідно до наведеної норми закриття провадження у справі у цьому разі можливе за умови, що рішення, яке набрало законної сили, є тотожним до позову, який розглядається, тобто збігаються сторони, предмет і підстави позовів. Позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.

У розумінні цивільного процесуального закону предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення.

При визначенні підстави позову як елементу його змісту, суд повинен перевірити на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і закону, позивач просить про захист свого права.

Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду, що набрало законної сили, постановленого між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення.

Як вбачається із матеріалів справи, предметом позову у справі справі № 2-1536/10 були вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № DNDGА00000412 від 26.02.2007 року (том 1 а.с.102-103).

В справі яка наразі переглядається в суді апеляційної інстанції, АТ КБ «ПриватБанк» просив також в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № DNDGА00000412 від 26.02.2007 року звернути стягнення на предмет іпотеки.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про закриття провадження у справі № 178/1836/21 (провадження 2/178/593/21), оскільки є рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області 01 жовтня 2010 року (справа № 2-1536/10), яке набрало законної сили 03.10.2012 року, та яке ухвалено з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Доводи апеляційної скарги про те, що позов який розглядається в даному провадженні є відмінним від попереднього, оскільки змінено порядок звернення, колегія суддів не бере до уваги, виходячи з того, що позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду, в зазначених справах збігаються всі вище викладенні обставини, а те, що позивачем змінено шлях звернення стягнення не може слугувати підставою для повторного звернення із позовом до суду.

Тобто, відповідно до норм чинного законодавства, сторони, предмет спору та підстави позову в даній справі є тотожними як і по цивільній справі № 2-1536/10.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що ухвала Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 27 жовтня 2021 року є законною та обґрунтованою, постановлена з дотриманням норм процесуального права, підстави для задоволення вимог апеляційної скарги відсутні.

Відповідно ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 259, 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» - залишити без задоволення. 

Ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 27 жовтня 2021 року – залишити без змін. 

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів в передбаченому законом порядку.

Судді: