КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 754/20762/14                                                     Головуючий 1 інстанція - Лісовська О.В., 
Провадження №22-ц/824/10102/2022                                    Доповідач 2 інстанція - Суханова  Є.М.
 
ПОСТАНОВА
Іменем України
26 жовтня  2022  року                                                                               м. Київ
     Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:
            головуючого судді:                 Суханової Є.М.,
            суддів:                                       Сушко Л.П., Сліпченка О.І., 
            за участю секретаря:             Лободи Д.О.
 
 розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою  Акціонерного товариства «Альфа-Банк» в особі представника Кравцової Світлани Миколаївни на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 27 червня 2022 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Альфа-Банк» про захист прав споживачів, визнання кредитного договору та договору іпотеки недійсними,-
                                                ВСТАНОВИЛА:
       Позивач ПАТ "Альфа-Банк" звернувся до Деснянського районного суду м. Києва з позовом до відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про стягнення заборгованості, мотивуючи свої вимоги тим, що 25.05.2012 року між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк» був укладений Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитними договорами. В свою чергу 15.06.2012 року між ПАТ «Дельта Банк» та ПАТ «Альфа Банк» був укладений Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитним договором. Згідно вищезазначених угод (договорів) відбулося відступлення Права вимоги за Кредитним договором № 2706/1006/71-455 від 23.10.2006 року, що було укладено між ВАТ "Сведбанк" (правонаступник ПАТ "Сведбанк") та ОСОБА_1 , на користь ПАТ «Альфа-Банк». 23.10.2006 року ВАТ "Сведбанк" (правонаступник ПАТ "Сведбанк") та ОСОБА_1 уклали кредитний договір № 2706/1006/71-455. Відповідно до умов вищевказаного Кредитного Договору, Банк зобов`язується надати  ОСОБА_1  кредит у розмірі 76000,00 доларів США, а  ОСОБА_1  зобов`язується повернути наданий кредит і сплатити проценти за користування в сумі, строки та на умовах, що передбачені Кредитні договором та Додатком № 1 до нього - Графіком погашення кредиту. Банк свої зобов`язання за Кредитним договором виконав, надав  ОСОБА_1 кредит у розмірі 76000,00 доларів США, що підтверджується випискою з особового рахунку відповідачки. У порушення умов Кредитного договору ОСОБА_1  свої зобов`язання належним чином не виконала, в результаті чого станом на 24.11.2014 року має прострочену заборгованість за кредитом - 26 224,99 доларів США, що за курсом НБУ станом на 24.11.2014 року становить 394969,17 грн., за відсотками - 971,48 доларів США, що за курсом НБУ на день розрахунку становить 14631,26 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості. На підставі викладеного позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просив стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість у розмірі 410390,97 грн., а саме: заборгованість за кредитом у розмірі 394 969,17 грн., заборгованість по відсотках у розмірі 14 631,26грн., пеню у розмірі 790,54 грн. та витрати по сплаті судового збору у сумі 3 654,00 грн.
        20.11.2019 року від представника позивача до суду надійшла Уточнена позовна заява, відповідно до якої представник просив стягнути з відповідачки  ОСОБА_1 на користь Банку заборгованість за Кредитним договором № 2706/1006/71-455 від 23.10.2006 року у розмірі 410390,97 грн., а саме: заборгованість за кредитом у розмірі 394 969,17 грн., заборгованість по відсотках у розмірі 14 631, 26 грн., пеню у розмірі 790,54 грн. та витрати по сплаті судового збору у сумі 3 654,00 грн.
       07.08.2019 року від  ОСОБА_1 до суду надійшов зустрічний позов до ПАТ «Альфа-Банк», про захист прав споживачів, визнання недійсними кредитного договору та договору іпотеки. Зустрічні позовні вимоги мотивовані тим, що 23.10.2006 року між  ОСОБА_1  та ПАТ "ТАС-Комерцбанк" було підписано кредитний договір № 2706/1006/71-455. Зазначений Договір підписаний сторонами із визначенням його змісту на основі стандартної форми, запропонованої Банком для будь-яких клієнтів-фізичних осіб. Згідно умов кредитного Договору позивачці за зустрічним позовом повинні бути надані кредитні кошти у розмірі 76 000 доларів США строком погашення до 23.10.2026 року зі сплатою 15.00 % річних за користування кредитними коштами. Окрім того, з відповідачем також було укладено Договір іпотеки від 23.10.2006 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Морозовою С.В. Позивачка зазначає, що вказаний кредитний договір є недійсним з огляду на наступне. Умовами кредитного договору та п. 1.1. передбачено сума кредиту у розмірі 76 000 доларів США. Також пунктом 1.2. договору передбачений порядок надання кредиту. Позичальник кредиту за кредитним договором № 2706/1006/71-455 в сумі 76 000 доларів США не отримувала ані з каси банку, ані на свій поточний рахунок, який також відкритий не був. Іншого способу надання кредиту в іноземній валюті фізичній особі на території України не існує. ОСОБА_1 стверджує, що на сьогоднішній день так і не отримала кредит в іноземній валюті згідно умов договору та не має жодних зобов`язань перед Банком. Також позивачка зазначає, що відповідач не виконав своїх зобов`язань щодо законної видачі позичальнику кредитних коштів в іноземній валюті та не виконав предмету договору, тому вказаний кредитний договір є недійсним. З врахуванням положень Генеральної ліцензії (письмового Дозволу НБУ з Додатком на право здійснення операцій з іноземною валютою) та положень правил ведення касових операцій і, відповідно, правил відображення таких операцій в бухгалтерському обліку в банках України, встановленому законом, видача та погашення кредиту в готівковій іноземній валюті можливо виключно з використанням поточного рахунку клієнта, відкритого йому в установі банку на підставі договору банківського рахунку відповідно до положень глави 72 ЦК України. Договорів на обслуговування рахунку №  НОМЕР_1 та рахунку №  НОМЕР_1 між банком та Позичальником - не укладалося, вказані рахунки, - не є рахунками клієнта. Відтак банк не мав права на використання аналітичних внутрішньобанківських рахунків на приймання від фізичних осіб готівки іноземної валюти на рахунки, відмінні від поточного, оскільки це є грубим порушенням Генеральної ліцензії банку, Інструкції про касові операції в банках України та Інструкції з бухгалтерського обліку операцій з готівковими коштами та банківськими металами в банках України. Неможливість виконувати кредитний договір в частині погашення кредиту тягне за собою недійсність кредитного договору в цілому, оскільки без шляхів видачі та погашення кредиту - кредитний договір неможливо виконувати. Крім того, позивачка зазначає, що 01.07.2015 року вона була змушений звернутися з листом-замовленням до Незалежного аудитора, яким проведено аудиторський висновок та розраховано ефіктивну відсоткову ставку. Відповідно до висновку аудитора від 01.07.2015 року розрахунок показав, що ефіктивна відсоткова ставка складає 15,324% у доларах США, у той час як у п 1.3. договору зазначено процент у розмірі 15,00 річних. Відповідно позивачка під час укладення Договору не могла знати ні ефіктивну відсоткову ставку, ні абсолютне значення подорожчання кредиту. Таким чином, волевиявлення учасників спірного кредитного договору не відповідає реальній їх волі. Зокрема волі позивачки, на умовах сплати ефіктивної відсоткової ставки, що у дійсності складає 15,324% у доларах США, про що якби знала ніколи не підписала та не погодилася на спірний договір. Окрім того, приховання, під час укладення кредитного договору відповідачем від позивачки повної та об`єктивної інформацію щодо реальної відсоткової ставки, що приводить до збільшення абсолютного значення подорожчання кредиту та кінцевої загальної суми кредиту, яку позивачка сплатила би відповідачу - є беззаперечним обманом з боку Банку. На підставі викладеного позивачка за зустрічним позовом просить суд визнати недійсним з моменту підписання кредитний договір № 2706/1006/71-455 від 23.10.2006 року, підписаний між  ОСОБА_1 та ПАТ "ТАС-Комерцбанк", право вимоги за яким перейшло до ПАТ "Альфа Банк", та договір іпотеки від 23.10.2006 року, укладений між  ОСОБА_1  та ПАТ «ТАС-Комерцбанк», що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Морозовою С.В., зареєстрований в реєстрі за № з-1746.
        Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 27 чевня 2022 року у задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовлено.
        У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Альфа-Банк» про захист прав споживачів, визнання кредитного договору та договору іпотеки недійсними - відмовлено. 
Не погодившись з рішенням суду Акціонерним товариством «Альфа-Банк» в особі представника Кравцової Світлани Миколаївни подано апеляційну скаргу. Вважає, що рішення Деснянського районного суду м. Києва від 27 червня 2022 року є незаконним та необґрунтованим, винесеним з порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню, оскільки судом першої інстанції допущено неповне з`ясування фактичних обставин, не досліджено докази, які мають значення для правильного вирішення справи. Апелянт зазначає, що висновок суду в оскаржуваному рішенні про те, що судово-економічна експертиза спростовує як факт отримання позичальником кредитних коштів, так факт наявності заборгованості  не знаходять свого пдтвердження, оскільки не відповідають дійсним обставинам справи і спростовуються доказами, які містяться в матеріалах справи.       
   Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, в порядку, передбаченому статтею 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.
 У відповідності до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
        Судом першої інстанції встановлено, що 23.10.2006 року між АКБ «ТАС-Комерцбанк» (правонаступником якого є АТ «Альфа-Банк») та ОСОБА_1 був укладений Кредитний договір №2706/1006/71-455.
       Відповідно до п. 1.1. Договору Банк зобов`язується надати Позичальнику грошові кошти у вигляді кредиту у розмірі 76000 доларів США на строк з «23» жовтня 2006р. по «23» жовтня 2026 р. включно на умовах, передбачених у цьому договорі, а Позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати свої зобов`язання у повному обсязі у терміни передбачені цим договором.
       Згідно п 1.2. Договору кредит надається Банком у готівковій формі через касу Банку або у безготівковій формі на підставі заяви Позичальника з метою подальшої конвертації суми отриманого кредиту у національну валюту України та внесення коштів у національній валюті України на користь  ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , та  ОСОБА_5 , в оплату за Договором купівлі-продажу, зазначеним у п. 1.4 цього договору.
       Відповідно п 1.3 Договору, Позичальник сплачує Банку проценти за користування кредитом у розмірі 15% річних за весь строк фактичного користування кредитом. Сторони за взаємною згодою, досягнутою при укладанні цього Договору, встановили, що розмір визначеної у цьому пункті процентної тавки може змінюватися без укладання додаткового правочину до цього Договору, у випадку і в порядку, встановленому п. 6.1.2. цього Договору.
       23.10.2006 року в забезпечення своєчасного і повного виконання зобов`язань ОСОБА_1 за Кредитним договором №2706/1006/71-455 між АКБ «ТАС-Комерцбанк» та  ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , був укладений Договір поруки, за умовами якого ОСОБА_2 , поручається перед кредитором за виконання усіх зобов`язань  ОСОБА_1 , в їх повному обсязі як солідарний із позичальником боржник.
       З метою забезпечення належного виконання зобов`язання за Кредитним договором №2706/1006/71-455 23.10.2006 року між АКБ «ТАС-Комерцбанк» та  ОСОБА_1 було укладено Іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Морозовою С.В.
       Згідно п.1 Іпотечного договору за цим договором іпотекою забезпечується виконання зобов`язань позичальника за кредитним договором №2706/1006/71-455 від 23.10.2006 року, з повернення кредиту у сумі 76 000 дол. США у строк до 26.10.2026 року; сплачувати проценти за користування кредитом у термін та на умовах, визначених Кредитним договором; сплатити пеню і штраф у випадках, передбачених кредитним договором.
      Відповідно до п.2 Іпотечного договору передано в іпотеку квартиру  АДРЕСА_1 .Предмет іпотеки належить Іпотекодавцю на підставі Договору купівлі-продажу квартири, посвідченого 23.10.2006 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Морозовою С.В., зареєстрованого в реєстрі за № з-1744.
       25.05.2012 року між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк» був укладений договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитними договорами.
       16.05.2012 року між ПАТ «Сведбанк», що виступає правонаступником ВАТ «Сведбанк», яке в свою чергу виступає правонаступником АКБ «ТАС-Комерцбанк», і ОСОБА_1 було укладено Договір про внесення змін та доповнень № 1 до кредитного договору №2706/1006/71-455 від 23.10.2006р., відповідно до п. 3. якого сторони домовились, що з урахуванням п. 2 цього договору про внесення змін та доповнень розмір строкової заборгованості за Кредитом, що відображена на позичковому рахунку Позичальника № НОМЕР_1  складає 28878,75 доларів США.
       16.05.2012 року між ПАТ «Сведбанк», що виступає правонаступником ВАТ «Сведбанк», яке в свою чергу виступає правонаступником АКБ «ТАС-Комерцбанк», і ОСОБА_1 було укладено Договір про внесення змін та доповнень № 2 до кредитного договору №2706/1006/71-455 від 23.10.2006р.
       16.05.2012 року між ПАТ «Сведбанк», що виступає правонаступником ВАТ «Сведбанк», яке в свою чергу виступає правонаступником АКБ «ТАС-Комерцбанк», і ОСОБА_1 було укладено Договір про внесення змін та доповнень № 3 до кредитного договору №2706/1006/71-455 від 23.10.2006р.
       16.05.2012 року між ПАТ «Сведбанк», що виступає правонаступником ВАТ «Сведбанк», яке в свою чергу виступає правонаступником АКБ «ТАС-Комерцбанк», та  ОСОБА_6 , ОСОБА_1 , було укладено Договір про внесення змін та доповнень № 1 до Договору поруки №б/н від 23.10.2006р.
       15.06.2012 року між ПАТ «Дельта Банк» та ПАТ «Альфа Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитним договором, за яким відбулося відступлення прав вимоги за кредитним договором №2106/1006/71-455 від 04.04.2008 року та договором поруки, що були укладені між ВАТ «Сведбанк», правонаступником якого є ПАТ «Сведбанк» та ОСОБА_1 ,  позичальником,  ОСОБА_2 ,- поручителем.
        Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); статтею 514 ЦК України визначено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 516 ЦК України).
       Згідно із ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання не допускається.
        Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
       Принцип повернення, строковості та платності означає, що кредит має бути поверненим позичальником банку у визначений у кредитному договорі строк з відповідною сплатою за його користування.
       Відповідно до ст. 553 ЦК України під порукою розуміється договір, за яким поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Договір поруки є двостороннім правочином, що укладається з метою врегулювання відносин між кредитором і поручителем. Згода боржника на укладення договору поруки не вимагається.
       За положеннями статей 553, 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. У разі порушення такого зобов`язання боржник і поручитель відповідають як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.
      Відповідно до умов договору поруки, відповідальність поручителя настає у випадку, коли боржник не виконує або неналежним чином виконує свої грошові зобов`язання.
       Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
       Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним Договором.
       Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання.
       Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.
       Згідно чинного законодавства, зокрема ст. 549-550 ЦК України, встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.
        Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.
       Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
       Відповідно до ст. 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право у разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.
        Документальним підтвердженням виконання сторонами умов договору (усного правочину) є належним чином оформлені первинні документи.
        Відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996-ХІУ (далі - Закон № 996 із змінами і доповненнями та загальними положеннями Постанови НБУ від 04.07.2018 № 75 «Про затвердження Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснень операційної діяльності в банках України» підставою для бухгалтерського обліку операцій банку є первинні документи, які містять відомості про операцію. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення та можуть складатися у паперовій формі та/або у вигляді електронних записів (у формі, яка доступна для читання та виключає можливість внесення будь-яких змін). У разі складання їх у вигляді електронних записів при потребі повинно бути забезпечене отримання інформації на паперовому носії.
       Первинні документи як у паперовій формі, так і у вигляді електронних записів (не паперовій формі) повинні мати такі обов`язкові реквізити, назву документа (форми); дату складання документа; назву підприємства (банку), від імені якого складений документ; місце складання документа; назву отримувача коштів; зміст операції (підстави для її здійснення) та одиницю її виміру; суму операції (цифрами та прописом).
      Сума операції може бути відображена цифрами за відсутності на документі суми прописом, якщо цей документ формується за допомогою програмного забезпечення в автоматизованому режимі або якщо це передбачено нормативно-правовими актами Національного банку України; номери рахунків; назву банку (отримувача та платника коштів); посади та підписи осіб, відповідальних за здійснення операції та правильність її оформлення (підтвердження підпису на документі в електронному вигляді здійснюється за допомогою електронного коду працівника або електронного підпису).
      Первинні документи як у паперовій формі, так і у вигляді електронних записів можуть мати й інші додаткові реквізити.
      Документи, які надають клієнти банку, повинні мати підписи уповноважених службових осіб клієнта та відбиток його печатки. Підписи на всіх документах, а також печатки мають відповідати заявленим їх зразкам, а підтвердження достовірності підпису на документі в електронному вигляді обумовлюється в договорі про обслуговування клієнта через систему електронних платежів «клієнт - банк».
      У відповідності до вимог п. 7 Інструкції про застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку банків України, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 11.09.2017 № 89: «Аналітичний облік є складовою системи бухгалтерського обліку, що надає детальну інформацію про кожного контрагента та кожну операцію. Ведення аналітичного обліку забезпечується за допомогою аналітичних рахунків».
      Згідно Розділу 4 «Регістри аналітичного та синтетичного обліку» Положення № 75: «57. Інформація, що міститься в прийнятих для обліку первинних документах, систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов`язаних рахунках бухгалтерського обліку.
       З позовної заяви про стягнення заборгованості АТ «Альфа-Банк» вбачається, що у порушення умов договору ОСОБА_1 свої зобов`язання належним чином не виконала, в результаті чого, станом на 24.11.2014 року має прострочену заборгованість у розмірі 394969,17 грн., заборгованість за відсотками у розмірі 14631,26 грн., пеню у розмірі 790,54 грн.
       За клопотанням представника відповідача судом була призначена судово-економічна експертиза.
       Згідно висновку експерта за результатами проведення судово-економічної експертизи по даній цивільній справі № 3026 від 22.09.2020 року надано наступні висновки:
       1) В межах наявних матеріалів відсутній повний обсяг документів бухгалтерського обліку (відомостей щодо руху коштів (виписок) по рахункам) Банку та інших документів, які відображають облік здійснених операцій за Кредитним договором №2706/1006/71-455 від 23.10.2006р. за досліджуваний період (з 23.10.2006р. по 24.11.2014р.) та підтверджують заборгованість, зазначену у Розрахунку заборгованості станом на 24.11.2014р., а також встановлено відсутність повного обсягу інформації про здійснені операції за досліджуваний період і суперечливі дані щодо відображення заборгованості у Розрахунку станом на 24.11.2014р. Враховуючи вищенаведене, в зв`язку з відсутністю повного обсягу документів бухгалтерського обліку Банку та інших документів в межах наявних матеріалів, неможливо в повній мірі дослідити відповідність Розрахунку заборгованості станом на 24.11.2014р. умовам Кредитного договору №2706/1006/71-455 від 23.10.2006р. та розрахунковим документам щодо видачі та погашення кредиту, а також визначити розмір заборгованості станом на 24.11.2014р.
      2) В результаті проведеного дослідження в частині арифметичних розрахунків, виходячи з наданих на експертизу документів та керуючись умовами на момент укладення Кредитного договору №2706/1006/71-455 від 23.10.2006р., встановлена сукупна вартість кредиту в процентному значенні (ефективна ставка відсотка) та грошовому виразі складає: - сукупна вартість кредиту у процентному значенні (ефективна ставка відсотка) на момент укладення Кредитного договору №2706/1006/71-455 від 23.10.2006р.- 16.10%; - сукупна вартість кредиту у грошовому виразі на момент Кредитного договору №2706/1006/71 - 455 від 23.10.2006р. 47353,00 дол.США.
       3) В межах наданих матеріалів, враховуючи відсутність графіку погашення заборгованості у розрізі сум погашення основного боргу та сплати відсотків за користування кредитом не містить платежів за процентами) на момент укладення Кредитного договору №2706/1006/71 - 455 від 23.10.2006р., не видається за можливе встановити відповідність розміру щомісячного платежу за Кредитним договором №2706/1006/71-455 від 23.10.2006р. відсотковій ставці, яка була визначена умовами договору в розмірі 15,00% річних. В зв`язку з відсутністю в наявних матеріалах справи первинних документів (в т.ч. заяви на видачу готівки), передбачених вимогами Постанови Правління НБУ №337 від 14.08.2003р. «Про затвердження Інструкції про касові операції в банках України» не видасться за можливе в повній мірі підтвердити (або спростувати) операцію надання кредитних коштів у розмірі 76000,00 дол. США за Кредитним договором №2706/1006/71-455 від 23.10.2006р., відображену у Відомостях щодо руху коштів (виписці) по рахунку № НОМЕР_1 за період з 23.10.2006р. по 25.05.2012р.
        Відповідно до вимог статті 110 ЦПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу, згідно з частиною першою якої суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
        Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, про неможливість в повній мірі дослідити відповідність Розрахунку заборгованостіза кредитним договором № 2706/1006/71-455 від 23.10.2006року станом на 24.11.2014 року умовам Кредитного договору №2706/1006/71-455 від 23.10.2006 року та розрахунковим документам щодо видачі та погашення кредиту, а також визначити розмір заборгованості станом на 24.11.2014 року. Наданий позивачем розрахунок кредитної заборгованості не є безспірним доказом існування між сторонами договірних відносин та розміру заборгованості, оскільки банком не доведено укладання кредитного договору з дотриманням передбаченої законом форми.
      Отже, доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди апелянта з висновком суду щодо їх оцінки. 
         Рішення постановлене з дотриманням вимог матеріального і процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін.
          Рішення суду першої інстанції в частині зустрічного позову ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Альфа-Банк» про захист прав споживачів, визнання кредитного договору та договору іпотеки недійсними, апеляційним судом не переглядається.
  Відповідно до п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Відповідно до вимог ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
 
Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, колегія суддів,
 
ПОСТАНОВИВ:
        
   Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Альфа-Банк» в особі представника Кравцової Світлани Миколаївни -  залишити без задоволення.
   Рішення Деснянського районного суду м. Києва від 27 червня 2022 року залишити без змін.
   Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом  тридцяти днів до суду касаційної інстанції.
            Повний текст постанови виготовлено 07 листопада  2022 року.
            
  Головуючий:                                                                Є.М. Суханова
 
                    Судді:                                                      Л.П. Сушко 
                                                                                     О.І.Сліпченко